i6 
//. Om Ild. 
I Incjledningen til mit forste Forsog om Luftens Rens- 
ning i) liar jeg korteligen berettet, at man i Oldtiden har be- 
nyttet sig af Ilden til at betage Atiiiosphæren sin Smitte. Hi* 
focrates lod i Pesten, som hjemsogte Attica 33o Aar for den 
kristelige Tidsregning, antænde store Baal paa Gaderne. Si* 
den have de fleste af hans Tilhængere havt en besynderlig Til- 
lid til dette Middel j kun faa, blant hvilke den beromte Mead, 
liare anseet det for mistænkeligt. Det er yist at alle, saavel 
animalske som yegetabilske Legemer kunne ved Ilden destru- 
eres og oploses i deres forste Bestanddele^ hvorved de Egen- 
skaber der gjorde dem farlige for det menneskelige Legeme, 
nodvendigen maa forandres. Men der kan ikke heller tvivles 
om , at der til at frembringe denne Virkning, udfordres en 
fiaa betydelig Grad af Hede, at man, med Hensyn til Rensiun- 
gen af d-en. fri Luft, ikke er istand til at anvende dette Mid- 
del med fornoden Styrke, Denne Omstændighed er en væsent- 
lig Grund mod al offentlig Brug af Ilden til Luftens Rensning; 
thi anvendt i en ringere Grad, saa at den ikke destruerer men 
kun opvarmer Luften, frembringer den en skadelig Virkning. 
Historien om Pesten i Mai'seille afgiver ct Beviis for denne 
Sætning. Da man i tre rDage efter hinan4en havde antændt 
ct stort Baal for at rense Luften, blev Byens Atmosphære bedæk- 
ket med en sort Rog, og deus naturlige Varme kjcndeiigen 
foroget. Smitten antog fra dette Ojeblik af en storre Virksom- 
hed, k) 
•» 
/) Vlcleiisk. Selsk. Skrfl. 1. c. 
k) Abliaiidlujiq von (Sen ^.lilteln die Luft zu reiin'scn von Guvfon 
Morteauj oversat af Prof. P£^ff, Kitjbenhavii iSoa. 
