49 
mer ået hyppigt i Ordet hv^O paa Mynten af Staden Kanak 
hos Bayer- S. x/S Nutn. 15 og paa fiere endnu ubekjendte 
phoniziske Mynter i Hr. Professor Miinters fortræffelige Mynt^ 
samling, hvis Bekjendtgjorelse var meget at onske. Overgan- 
gen fra den sædvanlige Figur af det phoniziske Mern til et X 
elier var let fordi den eene Streg enten maatte trækkes lige, 
eller dog kuns erholde en Krumning. 
Det andet Bogstav er et Lamed som Barthelemey alle« 
rede rigtig har bemerket. 
Det tredie er egentlig et Caph^ omendskjont det stun« 
dom laaner sin Figur til 3:; og n efter Stempelskjærerens storrc 
eller mindre Nojagtighed. Paa det andet citiske Monument 
forekommer det flere Gange, f. Ex. og n'TO (Num. 7 
a. b.) og her paa Mynterne hos Fiorez LVI. i3 og Carter I. i3 
.selv samme Figur som paa den af Barthelemey i Journal des 
Scavans August 1760 Num. i af bildte laodicæiske Mynt h) ^ 
hvis Indskrivt han læser (Num. 8). Disse 
Grunde berettige mig til at antage dette Bogstav her for et 
Caph. Det fjerde og sidste Bogstav er et Thau, saa vanskabt 
endog dets Figur freaniscr sig for Ojet paa nogle af ovennævnte 
Afbildninger, i hvilket jo dog Aarsagerne til dens Forskjellig- 
hed opdages ved Tværlinlens mere eller mindre vovede frie 
Træk. 
L Forbigaaende anmærker jeg at det næsten synes som 
om Phoni^ierne ha^e udtalt Fie fæmininum som et Thav, og 
dette har ogsaa fordum været brugeligt hos Hebræerne ligesom 
nu hos Araberne f. Ex. rø'^ID Medinet- Staden ^ fordi Hebræ- 
erne forvandle He femininum saavel in statu constructo som 
h) Min Forklaring over dgnne Mynt staaer i Bayeri vindiciis numordm 
Valentiæ 1790. 4- 65. seqy* 
