78 
tager Hensyn til de tidvortes Omstændiglieder^^a liyppige Ind- 
flydelse paa hint Valg. Imidlertid er jeg langt fra at nægte — 
hvad jeg endog tikroer mig at kunne godtgjore med temme- 
lig Visliéd — at denne Disliarmonie i det Enkelte kan være 
Harmonie i det Hele. 
§, z. Hvad der gjelder om Valget af vor Lobebane i 
Almindelighed, maa ogsaa have Sted i Henseende til det vi- 
denskabelige Fag, hvortil vi bestemme os. Ikke sjeiden vælge 
vi os en Videnskab af ganske andre Aarsager , end saadanne^ 
der ere Resultater af langsom Eftertanke og upartisk Selvpro- 
velse. Udsigt til magelige Dage, til vigtige Embeders Opnaa- 
else, til Kigdommes Erhvervelse, Haab om engang i Tiden at 
glimre, eller og andres Anbefaling, forenet med vort eget Onske 
derved at anbefale os Jws dem y ja endog — hvilket især har 
Sted i vore yngre Aar — vore Forældres og Slægtningers eller 
Formynderes Valg, anticipere meget of!;e hin Eftertankes, hin 
Selvpro velses Stemme-Rettiglied. 
§. 3. Disse Aarsager udvirke ej allene, til Skade for 
et eller andet Fag, at mange Aander, ved hvis ypperlige An- 
læg et saadant Fag kunde have vundet uudsigelig meget, strax 
fra Begyndelsen af erholde ganske andre Directioner, end dem, 
hvorved de kunde have viist sig i deres storste Fuldkommen- 
hed ; men endogsaa dette, at om end den Kraft, hvormed de 
stræbe opad^ eller henimod den Gjenstand, l'or h\ilken de sy- 
nes fortrinlig dannede, er stærk nok til uagtet alle Hindringer 
at begynde den foresatte Bane, dog Modstanden af det Medium, 
hvorigjennem de tvinges til at bevæge sigj bliver saa stor , at 
den over den videnskablige liorizont Ijeskrevne Bane bliver me- 
get kort, lav og umærkelig. i\l an indseer ogsaa let i Folge lieraf, 
at, da den udvortes N\tte er det^ som ved enhver Ting hX- 
