79 
der meest i Ojnene og snarest omsporges , den her omtalte Skjeb- 
ue oftest maa træffe de Aaxider, som af Naturen cre dannede 
for det Speculative y eller, overhovedet, for alle de Underso- 
gelser, hvis Udspring lii!,ger for langt fra Anvendelsen ^ til at 
deres Nytte kan indsees af enhver. Dertil hore, mere eller 
mindre, enkelte Dele af Philosophien , af Mathematlken , af 
Naturkyndigheden. For fjerne fra det daglige Livs Sphære, 
oversees deres store og vigtige Indflydelse paa de dvrige Kund- 
skabers mulig storre jFiildkoinmenhed. Man drikker det klare 
Vand af Bakken, uden at bekymre sig om Isen paa Alpernes 
Toppe, ja deklamerer vel stundom imod hine Fjeldes Ufrugt- 
barhed. Man beundrer ofte et Arbejdes usædvanlige Skjon- 
hed, berommer dets tillige forhojede Brugbarhed og ophojer 
Kunstneren y som forfærdigede det, imedens man uskjonsom 
glemmer ^^^/z^^/'^/z af den bedre Fiil^ den bedre Meisel, uden 
hvilke Kunstneren ej skulde have kunnet give sit Arbejde denne 
Fuldkommenhed. Vilde man — for at blive ved den sidst 
anfuite Lignelse — end indvende^ at den paa for mange Files 
Forfærdigelse anvendte Deel af Tiden var spildt, saa kunde at- 
ter svares^ at endog den mindste Mængde af gode Instrumen- 
ter kan blive overhodig der, hvor der fattes Kunstnere, som 
kunne eller ville betjene sig deraf. Da Forfatteren i det Fol- 
gende faaer Lejlighed at komme tilbage til Bestemmelsen af de 
spekulative Studiers Værd; af bryder han denne Sidebetragtning, 
for igjen at henvende sig til Hoved-Ojemedet af nærværende 
Forelæsning, som er, at undersoge, hvad der udfordres til 
Mathematikens hældige Dyrkelse, og hvad de, som afhvdkeTL- 
^somhelst A årsag have begivet sig paa Mathematikens Bane have 
at iagttage ^ for ^ af deres Kundskabs Tilstand y at drage den 
muligste Fordeel for Videnskaben. 
