Si 
andre ovenfor anforte Aårsager frembragte mindre Beqvemhed 
til andre videnskabelige Arbeider som en Gprmdelig VheqvemJied 
til samme. Hvor vanskeligt det er ^ af fælde .en sikker cg 
grundig Dom lieri , paa Grund af de Erfaringer man har , el- 
ler troer at have, om enkelte Menneskers storre eller røindre 
aand^lige Fuldkommenheder , og hvor vaklende de^ Slutninger 
ere , hvilke man troer sig berettiget til .at uddrage ei£ ået Eens- 
artede^ altsaa paa en vis Maade Indskrænkede y i nogle Aan- 
ders Virksoniheds-Sphære, haaber jeg at kunne gjore endnu ty- 
deligere ved folgende Betragtninger i 
§. 6". Forst er Indflydelsen imellem Aandskrcsfter og 
Videnskaber vexelsidig, det er^ hine tidvikle disse ^ og disse 
igjen hine* Det er altsaa i ethvert enkelt Tilfælde, folgelig 
og i Almindelighed, vanskeligt, om ej umuligt, at bestemme^ 
hvorvidt en Aand,- som i Henseende til en Videnskab har er- 
hvervet sig Fortjenester, skulde have været i Stand dertil , uden 
ved Hjelp af — jeg vii ej sige de Kundskaber ^ hvormed hans 
Forgjængere 2iå.^re,åQ\Q.yQ beriget samme Videnskab 5 thi da de 
tjene ham som Præmisser ^ ere de ham allerede af denne Aar- 
sag uundværlige — men endog uden Hjelp af den Habitus ^ 
som han , ved at studere disse sine Forgjængeres og Læreres 
Arbejder, forskaffer sig, Naar det ikke er tilladt eller over- 
eensstemmende med en god Logiks Regler, at allen« tilskrive 
Geniets Kraft- Anvendelse det ., som tiideels ogsaa skyldes Vi- 
denskabens foregaaende Tilstand^ (og det desmindre, jo fuld- 
komnere denne Tilstand var), saa bliver det ogsaa en ikke 
ringe Fejl, naar man^ af en foregiven Mangel paa haand- 
gribelige Pro ver, forled(3S til at nægte eller fraddiiiine den med 
et ene.ste Fag beskjæftigede , deri allene sig fortrinlig visende 
Aand al Spontane'itet , og paastaae, at ingen anden Art af 
m Sds. Si<r. zSof. n Deel, II Ha/te. L 
