8^ 
§. 20. Ævnen at australiere eller at skue det Almin- 
delige i det Specielh eller Individuelle forudsætter Vid (Inge- 
nium), det er^ efter nogle Skolers Talebrug, den naturlige 
Færdighed at see Lighed og Overeens stemmelse i det Forskjel-- 
lio'e. Falder denne Lighed i Sandserne, saa udfordres heller 
intet videre til dens Opdagelse end gode Sandse- Redskaber og 
den fornodne Opmærksomhed elier Ilefiexion. Falder den der- 
imod ikke i Sandserne^ forudsætter dens Opfindelse Opda- 
gelsen af Middel- Begreber^ saa er denne Æyne des storre, 
jo flere slige Middel-Begreber den formaaer paa eengang at 
opdage og sætte imeliein de tvende Ting den sammenlig- 
r^er, og jo flere Ting den paa eengang formaaer at sammen- 
ligne. Hvor vanskeligt dette end undertiden kan være^ har 
man dog den Fordeel , at de tvende yderste Led af den Hække 
af Begreber, som brugtes til Sammenligningen, ere givne ^ og 
det altsaa blot kommer an paa at fmde^ om jeg saa tor sige, 
een, to eller ^lQ^q rationale y logislæ JSHddelproportionaler'Ymei.'- 
lem hine tvende yderste Led. G andske anderledes forholder 
det sig derimod med Ævnen at skue det Specielle og Enkelte 
i det Almindelige y at opdage Forbindelsen imellem en almin- 
delig Sandhed og dens njitige Anvendelse. Her gives kun det 
ene Led, den ahnindelige Sandhed ^ terminus a quo \ det an- 
det Led, Anvendelsen, terminus ad quem ^ er skjult. Kun 
dette er Betingelsen, at Anvendelsen bor være nyttig, eller dog 
i det mindste opvække Interesse. Er altsaa hin Opgave, at 
opdage Middel - Begrebet, eller Middel - Begreberne, som ud- 
gjore Overgangen imellem tvende givne Forestillinger^ alle- 
rede vanskelig at oplose , formedelst det Ubestemte ^ som der- 
ved forekommer , saa er det ojensynligt , at den ulige 
mindre bestemte Opgave, at finde Overgangen fra en alinin- 
