det = der tilkonimer den blandt alle Linier, der have 
/ydx 
os Ouotienten ? Kun den som tlUke ki ender Bevægelsens 
og Ligevægtens almindelige Love, og de derfra liidledede sym= 
boliske Udtryk, formaaer at give de tvende lier anforte For- 
nier Liv og Betydning, I den xene Geometrie betyde de intet* 
§. 2.2. Man seer heraf at det Sindrige i Anvendelsen 
af abstracte Sandheder, foruden det egentlige dertil fornodnej 
sjeldne Talent^ ogsaa forudsætter megen matJiematisk Erudi* 
don, 
§. 23,. D) Da Mathematiken, saavelsom Philosophien , har 
hine tilsyneladende Antinomier, (Paradoxer) hvis Oplysning 
udfordrer en nojagtig Opmærksomhed paa de fineste Forskjel- 
ligheder i Videnskabens logiske Gang^ eller i Principiernes 
Anvendelses-Maade , saa sees at Skarpsindighed er en den 
philosophiske Geometer ligesaa vigtig Egenskab, som Ævnen 
at opdage de fjerneste Ligheder. Uden denne ypperlige Egen- 
skab skulde Anvendelsen af det i Litt. C. omtalte Talent 
X ofte være udsat for Vildfarelser^ des betydeligere, jo almin- 
deligere den Sætning var, hvoraf man havde uddraget sine 
Slutninger. _ Man vilde f. Ex. deraf, at 
slutte, ato-fo-fo-fo+ . ^ . . .= og slntte z/r^^- 
tigen, c) 
e) Dette er ikke det eneste Tilfælde , hvor den ToTudsæining , at den 
foranderlige StorreUe = o , l^an fore i Vildfarelse , n.iar man uden 
51 a 
