io3 
uadskillelige og Correlata. Man fbrestiire sig Bonnets Statue 
opvakt red Lugten af en Rase / som holdes nær til den. An- 
tage vi, at Lugten af denne Blomst er den forste Sensation, 
som Statuen har hayt, og at denne Sensation vedvarer, saa er 
den vist nok identisk for en Tilskuer, der formaaede at see 
ind i Statuens Inderste« Men ganske anderledes forholder det 
sig med Statuen, Den har per h^jp. endnu ingen anden Fore« 
stilling havt end den, som Rosen opvakte i den. Hvorledes 
skulde da den Forestilling ktmne opst \ae i den % Denne For-- 
nemme Ise f som jeg nu har ^ har jeg havt uforandret ^ fra 
Begyndelsen cf? Det begribes altsaa let, at Forestillingen om 
Jdentitet forst opvækkes i os , naar de forandrede Fornemmel- 
ser foranledige Foi^estillbigen om Diversitet* Den ene af disse 
Hoved-Forestillinger kan ikke defmeres uden ved den anden. 
5. 44. Ligesaa vanskeligt det er, at afgjore, hvilken at 
de her omtalte Forestillinger er den ældste j saa vanskeligt er 
det og , i Almindelighed at bestemme den Grad af Krafts- An-- 
vendelse y som hver af dem udfordrer« Fine Forskjelligheder 
ere ligesaavel vanskelige at opdage , som fine Ligheder. 1 det 
Hele synes man at være vissere paa, at Ting ere virkelig ^or- 
skjelligSy som forekomme os saaledes, end at Ting ere iden* 
tiske , fordi de synes os at være det r Eller \ Vi ere mindre 
udsatte for Vildfarelser, naar vi tillægge Tingene A og B, som 
vi sammenligne, Forskjellighed , end naar vi ansee dem for 
identiske* At f. Ex. det Rode og det Blaae ere tvende for- 
skjellige Farver, derom kunne vi ikke tvivle | at derimod tvende 
lignende blaae Feldter virkelig ere af samme Farve er upaali* 
deligt, da Forskjellen kan være for fin til at falde i Ojnene. 
De fleste Vildfarelser findes visselig ogsaa 1 de Domme, som 
fældes over tvende Forestillingers^ Tings , Beskaffenheders etc* 
