ii8 
en Michael Stiefel ej seer, opdager en Neper\ en Romer læ- 
rer os Epicycloidernes Nytte og en Euler viser os de irnagi- 
naire Storrelsers Brugbarlied i mange vigtige Tilfælde. Man 
seer heraf, at selv de allerfineste Speculationer kunne komme 
til Nytte in Praxi, og at altsaa Dommeii om deres muelige 
Anv ende lig Jied er uieget usikker, og rober hos den Dommende 
deels en Præcipitanz, deels ogsaa en Svaghed, som ej gjor 
hans Forstand synderlig Ære 5 ogsaa viser det 4de Coroll. af 
den forste Hoved-Sætning i det §. 61. omtalte Tillæg tilstræk- 
keligen et saadant Raisonnements Urimelighed, 
S, 66. Der staaer endnu tilbage, at tale om de hypo^ 
typiske Almeensætninger. Allerede det var Grund nok^ til at 
adskille dem fra de characteristiske Almeensætniiiger , at hines 
Universalitet kan forhojes, disses ikke. Saaledes er Formelen 
for Krummingsradins , i de Curver, hvis Ordinater ere paral- 
lele og lodrette paa Abscisselinien , et CoroUarium af en lig- 
nende Formel for de Curver, h^ is til en foranderlig Vinkel sva- 
rende Ordinater g-aae ud fra et ^ivet Punkt : Eller r = , , , ^ — tt- 
^ ^ dyddx — dxddy 
er et speciel Tilfælde, som indbefattes under deri almindeligere 
Formel : 
(Cf.Jac.Bern.Opp.T.l.p.579) 
dx(ds--|-dz-)-|-z(dzddx — dxddz) 
hvor a forestiller Halv-Diametren til den Cirkel, hvis Buer (x) 
ansees som Abscisser til de fra Centret udgaaende Ordinater (z). 
Sættes a = 00 , saa forandres Cirkeiperiphcrien til en ret Li- 
nie , og y i forcgaacnde Formel er her z -f a^ eller z = a Ijl y 
= 00 , derimod dz = dy og ddz = ddy. Substitueres disse 
Værdier, da forsvhider det som staaer paa venstre Haand af 
Tegnet -r- i Nævneren, i Sammenligning med^ det som findes 
