i3i 
I Tetmctiken derimod c?^ loioioioioi ~ det decadiske 
1118481. ^^gg^ Udtryk have y som man let vU kunne prove ^ 
1 3 td Divisor i det forste giver Quotienten 7770777 5 det an- 
det 86037. 
Anm. Af nærværende Anvendelse af den Fermatske Sætning, 
indsees Muligheden af at opdage, ved Hjelp af beqvemme Kjende- 
tegii ogj saa at sige , ved et Ojekast, endog de allerstorsle Tals Di- 
visorer. Uden Beviis erholdt Forf. dptte Tlieorem — - men indskræ^i- 
ket til Decadiken — tilsendt af en Mand ^ livis Skjæbne staaer i den. 
uhældigste Dispropbrtion til hans fortrinlig ypperlige Talenter, og det 
umiddelbar efter Meddelelsen af den Ferniatske Sætning. Forf. som 
liar et eget Hang til at see det Almindelige i det Enkelte , fandt snart 
Beviset og tillige med samme dette smukke Theoretns storre Omfaiig. 
udndeii Ho veds aet 71 in g, 
Naar 
t r t r t f 
P = a^J^bx^cx^^^dx^ ^^ex^^e^ etc. 
// /' // // n li 
P = a?5^bxB|*icx->^dx^ i^ex^^li^ etc. 
tn i't nt /// 
P = a^|ibx^cx^^J?dx:S^ex^>T^^ etc. 
etc. etc. etc. 
ere givne Polynomier , cg in an so ger, for ^ hvert af dem, den 
saa kaldte Gj ennejns nits - Coi^fficient ^ nemlig 
^ b?^ IC qd ^ 4e etc. 
a ^Jl b ^ c ^ d e ^« t-J^ etc. 
^■^b^2c^7d^4e etc. 
b o ^ d ^ e^:;^^3tc. 
etc. etc. etc. 
