20I 
-^et. Kant var heldig i at rive ned, men, langt fra ikke saa 
heldig i at op^Jygge, og det er derfor at hans Bygning fra 
alle Sider bestormes* Kant har desuden en meget uklar Frem- 
ssetningsmaade , hatiS Sprog er haardt^ hans ,Stiil fuld af Mel„ 
lemsætningf r og lange Perioder, og undertiden synes han a:^ 
modsige sig selv , eller ikke tydelig nok udtotomer og bestem- 
mer han sine Ideer: heraf hans Utydelighed og Ubestemthed. 
Derfor tilfredsstiller han sjelden Laseren med klare og fuld- 
stændige Ideer, men han foranlediger dyb Grandskning. For- 
medelst hans Originalitet og Tidernes Trang har hans Philo- 
Sophie gjort Epoche ; og da han i den theore tiske Deel har 
anvendt den dybsindigste Kritik, har han vækket den skep- 
tiske Aand, som blant Nutidens storsle Tænkere er den her- 
skende. 
Hvorledes Kant kom til at virke saa vældigen paa Nu« 
tidens Tænkere, vil jeg historisk korteligen oplyse* 
Der var for et halvhundrede Aar siden blant de lyseste 
Hoveder og fineste Tænkere en stærk Gjæring saa vel i theore- 
tisk som praktisk Hensigt. Den Evne i den menneskelige Aand, 
som hæver sig over Ideernes fineste Synthesis og Analysis^ 
prover de alleiforste Grundsætninger og Axiomer, er Herre 
over Forstandens fineste Combinationsevne. Den Aandens 
Kraft, som mest er ophojet over Sandseligheden , og hvis Ev- 
tie Phychologerne indtil Kant og de senere Philosopher ikke 
3ioje nok have adskilt fra Forstandsevnen. Denne Kraft, hvor- 
ved Mennesket danner sigMetliode, Plan ^ soger Klarhed, Be-" 
sterøthed , Eenhed 5 spo"^ger om Nytte, Hensigt, Brugbarhed; 
foler og erkjender Grændserne for sit Tænke og Vide. Denne 
Fornuftens Evne begyndte til den Tid næsten i alle cuitiverte 
Lande at virke i alle enkelte Videnskaber, 
