2 
iieskelieden tjenligt, er vanskeligt at sige } af den almindelige Er- 
faring, Historien giver os, synes denne Hojde ikke at være pas- 
sende for Menneskelieden, forend man i de særskilte Fag af det 
menneskelige Vide har opnaaet en Hojde som svarer dertil. Det 
var den Eleatiske Skole, som allerforst gjorde Pliilosopherne op- 
mærksomme paa det Hypothetlske eller betingede i alt menneske- 
lig Vide, og lagde Grunden til senere Philosopliers Skepsis 5 det 
var den som opdagede en vis Mechanism i den menneskelige For- 
stand, Og bragte denne Mechanism tilvisse Regler og Love, og 
gjorde den til et Organon for Fornuften. Det var at onske, at 
vi havde beholdt Logiken i den Reenhed og Simplicitet, i hvil- 
ken Eleatikerne havde bearbejdet den« 
Platos Aand var i hans yngre Aar , som alle ciiltlverta 
Grækeres, næret og dannet ved de græske Digteres Læsnings 
han havde derved faaet en udbredt Kundskab om den græske 
Oldtids Myther, over hvilke han siden som Philosoph gjorde 
Forklaringer, og indklædte dem i sine pbiiosophiske Betragt- 
ninger. Deeis denne Dannelse, deeis og det ulige Forhold 
der i hans Aand var imellem Indbildningskraften og Fornuften , 
udgjore det characteristiske i hans Pliilosopliie. Han var til- 
lige en lærd Philosoph, og meer Eklektiker end Selvtænker ^ 
han kjendte ej alene Grækernes Philosophie, men og Orien- 
tens, og optog Ideer af Grækernes Mysterier. Da hans Plii- 
losopliie er sammensat af saa heterogene Dele, er det vanske* 
ligt at bringe den til noget sammenhængende System , og Kil- 
derne til hans Philosophie ere for den storste Deel tabte« 
Imidlertid er det denne Philosophie, som af alle Systemer har 
havt mest Indflydelse baade paa ældre og nyere Phiiosoplier, 
og givet det pliilosophiske Studium den Vending , det i ældre 
og senere Tider har taget, Leibnitz. i sin Monadologie og i 
Dd a 
