234 
stand eller have gavnlig Jnclflydelse paa deres Yillie } ' — naar 
man, siger jeg, betænker alt dette: saa kan man let fristes til 
det Sporgsmaal, om det og er værdt at lære alle Mennesker at 
læse ; og om det ikke var langt vigtigere at lære dem mange 
andre Ting uden eller forend man tænkte paa at lære dem at 
læse ? 
Overvejer man derimod paa den anden Side, hvormegen 
ikke allene uskyldig Tidsfordriv men endog Trost og Glæde 
i baade Medgang og Modgang et Menneske kan hoste af at læse; — 
hvorledes en god Bog, skjont den ikke kan give nogen For- 
stand, der xnangler denne Ævne, dog synes fortrinlig skikket til at 
vække Menneskets Tænksomhed oe, hvci ledes det tænke nde Menre- 
skefmder i Skrifter en langt sodere og inderligere Fornojelse end i, 
jeg vil ikke sige , Verdens ligesaa tomme som kostbare Forly- 
stelser, men endog fremfor i Omgang med Mennesker ialminde- 
lighed b) 5 — hvorledes den, hvis Tænksomhed engang er vakt, 
finder selv i maadblige Skrifter en uudtommelig Kilde til For- 
nojelsff, idet at han ved dem foranlediges til selv at tænke rig- 
tigere og bedre; — ja naar man endelig betænker, at den som 
kan læse med Forstand, har saa at sige Neglen til alle Knnd* 
skaber og Videnskader i sin Lomme;, saa kan vi ikke andet end 
onske at kunne forlijelpe al^e Mennesker til at læse for derved 
ligesom at bringe dem deres hojere Bestemmelse som tænken- 
de V^æsencr noget nærmere 5 og vi maae nodyendigen fcile Glæ- 
de over den Iver, saa mange Menneskevenne^r ere besjælede af for, 
at udbrede deinie herlige Kunst* Og jeg troer derfor heller 
ikke at fortjene Dadel , fordi jeg vover at foredrage en JNiate- 
b) Anrsngen er vel, mnti lettere kan finde iiileressereiule Skrifiev euJ be- 
