praktiske' Liv lader dem snart kaste baade Bogslayer og Boger 
bort. i) 
Jeg har gjort mig forgjæves Umage for at opdage, hvem 
der forst har fundet paa at stave. Denne Opfindelse skriver 
sig uden Tvivl fra den morke Middelalders Barbarie* Idet- 
mindste har den ikke fundet Sted enten hos Joderne og de 
orientalske Folk i Almindelighed eller hos Grækerne og Ro- 
merne. De hebraiske Bogstavers Navne gjorde det ikke allene 
nnmligt for Joderne at betjene sig af dem til at stave med 
for Oret, som jeg i min forhen udgivne Afhandling har viist; 
men ogsaa den Omstændighed, at man i de ældste Tider skrev 
uden Vocaler eiier Punkter, beviser, at der ingen egentlig Sta- 
ben lod sig tænke høs dem. 
At Grækerne heller ikke vidste af at stave, kan vi see 
af, at der intet Ord forekommer i deres Sprog, som udtrykker 
dette Begreb. Vel findes Ordet, "ZvXXocion (Syllaba) i deres 
Sprog; og de forstode sig vel ligesaa got paa Stavelser som cn 
Girard, Lancelot, Duclos og Beauzee, der have skrevet saa- 
meget om physiske og artificielle, komplcxe og irikomplexe Sta- 
velser m. m. : men Staveakten have de alligevel ikke kjendt. 
Hv nken t^uXKafJt. ^oiyeiv elier (TvXKxl^i^s iv b. lyder at stave. Men 
delte sidste Ord betyder at samle Staveiser sammen til Ord, hvad 
Vi i vort Sprog kalde at Ic^gg'e sammen (syllabas connectere). 
O "l^S taler ikke om andre ej iibetyclellge Oiider ^ åen slemine Skoletane, 
som Mange sidei) ikke kan komme af med y det Hykierie og Ulydfglied, 
som Sta\eu for sig stly ssa let forforcr Barnet til^ thi dette kan af en 
kino Lærer forebygges ved at ove flere Born paa eengving, saaleJes 
som det skeer pna Seminariet paa Blaagaard; 
ViJ. Sds. Skr. UDd, JXsl^te. J { 
