Z4^ 
den mangle^^e. Da denne Methode tilmed fornden at være 
uanvendelig paa alle Born ikke giver den læsende Sikkerhed 
nok i at læse rigtigt, men tvertimod lader det flygtige Barn let 
gjette altformeget : saa undrer det mig ikke, at den ingen 
Lykke har gj rt i Tydskland eller engang er indfort i nogen 
Skole noeenstæds, som man doo; maatte formode formedelst 
dens tænkende Forfatters Stilling og Celebiitet. Det er ellers 
mærkeligt, atGedike kalder hans MetHode den analytiske, nag- 
tet den ret betragtet er mere svnthetisk end den almindelige 
Stavemethode. At analysere Ord , som kunne hores og læses, 
maa dog vel være at oplose dem i deres Stavelser og enkelte 
Bogstaver. Det er og uden Tvivl en stor rejl ved Gedikes Me- 
thode, at Bornen^e slet ikke gjores opmærksomme paa Lvdene 
og Lydenes mindste Forandringer, som betegnes ved Voka- 
lerne og ved deres Forbindelse med disse eller hine Konsonan- 
ter. I Sammenligning med Stavemethodjn burde Gedikes Me- 
thode hedde den analogiske og ikke den analytiske^ 
C. Oliviers analytiske Methode, 
Med dette A århundredes Begyndelse synes en ny Epoke at ville 
træde ind for Læsekunstens Historie. Der er opstaaeten Pædagog, 
som i Gjerningen har viist, han forstaaer den Kunst at lære Born , 
smaae Born paa 4 -^^^ at læse og læse tilgavns. Det er Prof* 
Olivier, jeg taler om* Denne Mand har i en Tid af 3 Maane- 
der ved 3 a 4 Timers daglig Underviisning bragt flere Born 
til med temmelis; Færdighed at læse ikke allene Tvsk , deres 
Modersmaal, men ogsaa at læse Fransk og tillige at forstaae 
en Deel af dette Sprog, foruden at regne meget, samt ogsaa 
at skrive noget. Det er ikke Avispralerie, men bekræftet med 
de paalideligste Vidnesbyrd af de berumtcste Pædagoger, Filo- 
