258 
OrdencHi hvori jeg lærer Bornene at kjende Konsonan- 
terne er fol o-ende: 
V, i; ^t, il, i, ], m, n, g, k, (c, q,) r, s, 
( c,) X (z) 
Aarsagen, liTorfor jeg Yælger denne Orden, er^ fordi Barnet 
saa desto 'lettere kan bemærke og skille imellem den lignende 
Lyd, som ved adsk-iliige af disse Bogstaver betegnes. 
Da Barnet ikrafe a^ dets Virksomheds Drift gjerne vil male 
de skrevne Bogstaver efter : ^aa lærer det paa denne Maade uden 
næsten selv at mæjke det, saare hastigt at kjende alle Bogsta- 
verne paa den behageligste Maade; og det tjener til Afvexling 
ved dets Ardejde, at det ved enhver Konsonant især gjores op- 
mærksom paa den Lyd, som^&rmedelst samme skal frembrin- 
ges« I en Bog er det derimod w^istnok et saare kjedsommeligt 
Arbejde at lære Born at kjende Bogstaver. Man kan sige dem 
Bogstavernes Navne femten Gange for, uden at de ers istand til- 
at erindre dem, naar de see dem paa en anden Side i Bogen 
eller i Forbindelse med andre Bogstaver, Ofte raaa man er- 
indre dem om een eller anden Omstændighed ved dette eller 
hiint Bogstav, inden de ere istand tilat erindre sig Bogstarets 
Navn* Saaledes erindrer jeg et bile vittigt Barn , som i Img 
Tid ikke kunde skille e og i fra hinanden ^Uer kjende dein 
hver for sig. Man maatte altid forst sige om Eet, at det var 
det med det lille Oje og om let, at det var det med Prik een 
over, inden det var istand tilat erindre sig dem.. 
Efter min Methode derimod finder sligt ikke Stæd. Bar* 
net lærer ikke allene hastigt at kjende ethvert Bogstav, og 
kunne skille det fra alle andre ; men det lærer tillige, hvad man 
hidtil aldeles har forsomt, at kjende enhver Konsonants Lyd, 
hvad enten den staaer for eller bagefter en Vokal, og lægger 
