26o 
Det undrer mig overraaavle ineget, at Ingen af de nyere 
Pæ InGoi-er har la^i^t Mærke til den store Forskjel, der er mel- 
lem Ord og Ord, hvad dtres Lcthtd eiler Vanskelighed at 
læse ang?aer. Aarsa<j,en hertil er vel, at de selv have lært at 
læse i en saa tidlig Aider, at de ej kan erindre sig, hvad der 
var dem enten tungt eller lit at la\se. ^) Heller ikke have 
Pæda^Oiierne filosoferet nok over Spro" i Almindeliohed til a 
priori at indsee det. Det synes ikke dostomindre ligesom at 
maatte springe Enhver i Ojnene, soin har lært £ere forskjei- 
lige Sprog, eller som allene har lært at L). se lit braisk. Ja uden 
at kiume noget andet eiUen levende eller dodt Sprog skulde 
jeg troe, en tænkende Pædagog maatte umiddoil.-ar eriare det, 
naar han blot gav sig af medafc lære Born at læse ; men dette 
gjore Pædagogerne som oftest ikke. De ansee det enten mi- 
der deres Værdiehed eller have ikke Taalmodiohed nok der- 
til 5 €2) og ville heller skiiv'e Regier for Skoleholderne end selv 
uåbye Kunsten og lade Cajerningen prise IMestercn. j^ustote^ 
les ^ den gode gamle Aristoteles, lærte dog i egen Percon K, 
Pilips bon, Alexander at læse 5 og Ovintiliafi, som ioi tæller 
Og jeg lærte saa tiJlig at læse, at jrg ikl^e kan erindre, l^vor ellrr uf 
hvem jeg lærte det. Det eneslc, som jeg af deu Pt- riade i saa Meiiseende 
lulades, er, at jeg (ik on Ulle Evangeliuiuhog med smaae Træsnit i, som 
jeg syiites vel om. Den var itidbiinden i La't!» rhiiid og forsynet ii.etl 
Biuuid til at binde den sammen med. Men jeg kunde nok allen de 
læse , da jeg fik den. 
a) »S.v/z/wfl« gj(>r den aaheiil)jerlige Tilstnaelse om sig selv , at lian , Ilivor 
gjersie han end h.yssclsutte sig nsed de miudsts? Born.fiuinu aldrig (j hele 
17 Aar} bitvde TcU\ I m (ulighed nok tiha giv*» sig af med denne Under- 
Tiiflning. S. rortaleu til Komad Kiefcr« eller Peder Jeusens ABC og 
Læge bog. 
