2^7 
nemlig blot at tælle y li vormange Vokaler tiet ni^leliolder , da 
det har netop ligesaa uiauge Stave laer soai Voka^f^r. g) 
At finde hvilke Konsonanter, der hore til deo ibr-gaa« 
ende, og hvilke tii den folgende Vokal i et polysyliablsk Ord, 
maa den Læsendes eget Oje sige ham , og der kan naturu'g- 
"viis ingen Regler gives ' derfor ^ ligesom del yed noksaa lang 
Staven heiler ikke kan læres, 
Naar min Discipel har lært at læse de letteste med de 
tungeste Ord paa Tavlen, saa er det Tid at tage fat paa hans 
trykte Abecet eller Læsebog Immanuels Ahecet er saaledes indret- 
te t, at Barnet i den ailerforste Tiiiie strax vil kunne la^-se fiere 
Sf . er igjenncm i den* Han finder her ikke aliene enkelte lette Ord 
mtd adskilte Stavelser, som han tildeeis iforvejen har skrevet (>g 
læst; men han £nder endog Ordene trykte med latinske Skrift- 
typer, saa det nodvendigviis maa gaae fort* Man behover blot 
at læse ham for^ og han vil uden ]^/ioje kunne la^se efter» 
Fra de trykte Skriftbogstaver tii Cursiv og Antiqva i -det latin- 
ske Alfabetli er Overgangen saa let, at jeg liaaber, min Disci- 
pel kna|T vil kunne mærke, han kommer af det ene i det an- 
det Aliabeth. Og Overgangen fra latinsk Antiqua tii de dan- 
ske Bogstaver er heller ikke saa vanskelige at han skulde be- 
hove at lære at kjende disse Bogstaver hver for sig selv. //) 
g) Naar man lærer Born at læse, bor man ej betjene sig af Diftonger, 
jiien bruge j og v istædciifor i og u. Man kan gjeriie skrive Maj , 
JSfejer, Avgusta liges^ai^el som Mai, Nei, Augusta. Romerne brugte i og 
u af NocSvendighed, da de ingen forsk jeliige Figurer havde til Jod og Vau. 
//) Pes{-aloz::jis , OKviers og lieres alfabetiske Tabeller over ktinske og go- 
tbiske store og smaae Bégslaver ere ganske overflodige og ikkun til Sin- 
keise ved den lorste Underviisning« 
