Tarv, men osteriaridske Magisprog er den encl mere fjendsk, 
derfore er deres KaaT hverken blide, elier^ som er det værste, 
ikke engang bestemte ved Love. Deres Flid og Bestræbelser 
misbruges paa den skjændigste Maade af en Mængde Despoters 
Gjerrighed, Lune og Rævnesyge , thi enhver Magthavende er 
Despot over sin Undergivende fra Kejseren til den ringeste 
Emljedsmand. For at undgaae Vindesygens graadige Kloer, 
stræbe de knn at erhverve det nodvendigste og beholde de no- 
get tilovers, soge de omhyggeligen at skjule det for deres 
Voldsmænd. Hvor der ikke er Sikkerhed paa Ejendom, kan 
umulig være Virksomhed og Lyst til at erhverve, og hvor 
denne er undertrykt, kan man ingenlunde tænke sig Forbe- 
dringer eller Fremskridt i nogen Haandtering eller Syssel. Land- 
væsenet har derfor nuomstunder samme Udseende i Landet, 
som det rimeligviis havde for flere Aarhundrede tilbage og 
deres hele Agerbrug indskrænker sig blot til at saae og hoste 
de nodvendigste Sædarter, som ere Hvede, Byg, Aldora 
{Holcus Sorghuni) May s og -Garav anser {Cicer arletinum). De 
fleste af disse saaes i November eller December og hostes i 
May eller Juny. Deres Agerdyrknings - Redskaber staae i 
Forhold til deres Ukyndighed om et forbedret Landbrug og 
ere derfor naturligviis slette: blot at kradse lidt i Jorden eller 
gaae den engang over med en ussel Plov, deri bestaaer hele 
Forberedelsen, og dog giver den, paa slig Maade behandlet, 
zo - 3o Fold og pa'a sine Steder meget herover. Gjod^iing 
bruge de ikke uden den, som deres Hjorder efterlade sig, 
naar de græsse paa Markerne. De, som boe i Nærheden af 
Krat og Skove, have et andet Middel > hvorved de forskaffe 
sig frugtbar Jord. En Maaned eller længere, forend Regnen 
hegynder, stikker Landmanden Ild i Buskene og lader paa denne 
B 
