254 
rellgleuse Aand^ som den paa disse Ruiner læselige Skrivt, de 
store basreliefs paa Bygningernes Vægge og paa Konge -Gravene 
overalt rober, er Borgen for, at iVErefrygt for Guddommen og 
dens synlige Billede, Monarken^ var den Stemning man ven- 
tede hos hver Perser, der paa sin Pilegrimsrejse nærmede 
sig dette Stæd. Og ligesom disse Levninger have det tilfælleds 
med saa mange andre af Alderdommens kostbareste Mindes- 
mærker , at de tydeligen robe saadan reiigieus Aand : saa ere 
de og fra den Side saare mærkværdige , at de i adskillige Pund- 
ter ere de uforkasteligste Vidner for den zoroasterke Religions 
Alder, og for AEgtlieden af de i dens hellige Boger bevarede 
Begreber j thi det er denne Lære, til hvilken der stedse tages 
Hensyn i Mindesmærkerne selv, og uden hvis Kundskab de 
ikke engang kunne forklares. **) Hertil kommer endelig, at 
-de ere det eneste vigtige Monument af det persiske Riges 
•Glands j i en Tid, da den store Konge herskede fra Middel- 
liavet til Indiens og Chiria's Grændser, og fra det sorte Havs 
Eredde til Lybiens og AEthiopiens Sanddrkener ; af et Rige, 
om hvilket vi vide saa saare lidet, i Forhold til dets Omfang 
og Magt, og som vi næsten eene kjende af Fremmedes, neni- 
*^ De persiske Konger gjorde Pillegrlmsrejser til Egnen af Pasargad ^ og of- 
frende paa Hojene otnkring til deres Fædreneguddomnie , som hai'e Per^ 
sien inde ^ (formodentlig Skytsenglerne, thi den zoroasterke Religion var 
ingen Afguds Dyrkelse.) Cyrus havde gjort denne Rejse syv Gange. 
XenophoJit. Cyropæd. VIII Cap. 7. i; / , og endnu i Xeuophons 
Tidsalder blev denne Sædvane iagttaget. Det er altsaa meget rimeligtj at 
ogsaa andre Perser gj^orde efter den orientalske Skik rcligieuse Rejser derlien. 
Dette liave næsten alle nyere Rejsende formodet. Men ingen luir saa vidt 
jeg veed , beviist det saa tydelig, som Professor Heeren i Gottingen i hans 
Ideen iiber die Politik , den Verkehr und den Handel der vornehmstcn 
Vblker der alten Wtlt\ Andet Bind p. 198 folg. 
