i Alexandrien har paa nogen Maade udmærket sig ved noi 
fortrinligt. De gamle Skribenteres Tanslied heroin opvæki 
denne Formodning. Rimelig vare der flere Aarsager til, 
Theatret i Alexandrien ikke berigedes med nye Mesterværl 
af de der værende Digtere ; en saadan kan man af de Efterretn 
ger , som endnu ere forliaanden , angive. Alexandrierne vare 
meget sandseligt Folk; deres Smag var kuns i deres Ojne 
Oren. Dandse og Instriimentalmusik vare deres Lidenska 
en Virtuos i disse Kunster kunde saaledes henrive dem , at < 
istedet for vores nu brugelige Bravo , tilraabte ham ^f;^ x«^/ <tu 
(Gud og Frelseren) (Dio Prusias Orat. 3x ad Alexandrine 
Deres hele Liv var bestandig Smausen (Id. i bid.) 5 begge D 
bevidner en Autor ^ som got kjendte dem , og har skild 
deres Sæder. Men denne Aarsag forklarer ikke , hvorfor TI 
atret under de fdrste Ptolemæer, som dog elskede de fm 
Aands-Forlystels r^ ikke^ kom i Vejret* 
Den. anden Pioleraæus lod oprette Obelisker. Dette Fj 
tum foranlediger et naturligt og ikke uinteressant Sporgsm-? 
Da Ptolemæerne sogde paa alle muelige Maader at vise de 
Storhed, og i intet Stykke ville lade sig overgaae af de gai 
Konger, hvad kan vel have afholdt dem fra, at bygge Py 
mider ? Ingen vil dog paastaae , at de have liavt for god Sm 
til at opfdre saadanne Stenmasser, hvorpaa intet, uden det I 
stige i Foretagendet, er at beundre. Ptolemæerne vare gi 
i'ige efter Ære, og for den ærgjerrige har alt, hvad der 
dristigt", en stor Tillokkelse. Skulde dertil Pyramiderne ij 
være i Stand til at imodtaiie en smagfuld Bvsninssiuaade ? I 
Icmæevne havde saaledes ved Foretagendets Storhed kun 
naae , og ved Smagen i Udfdrelsen overgaae de ga; 
Konger. 
