som Jeg herved liar den Ære at forevise Selskabet , liaaber 
vil gjore denne Lære endnu mere indlysende (See Tab. 5.) 
III. Betragtninger over penetrerte Brystsaar fra ]. 
thologisk Synspinict. 
I Menneskets sunde Tilstand er Brysthuulen (Cavitas p 
toris) ved en Skillevæg (Mediastinum) afdeelt ligesom i to Si 
skildte Kammere. Brystbinden (Pleura) danner nemlig to 1 
ser (Sacci pleuræ) ) som stode sammen i Midten af Brystet, 
liver af disse Poser indeholder sin Lunge. Lungerne staae d 
for ikke i Forbindelse med hinanden , uden aliene ved Luft 
ret, som er tilfælles for dem begge. Det hele Bryst foresti. 
saaledes et Rum, som, paa een Aabning nær, er fuldkorn n 
lufttæt. Gjeilnem Luftroret er det, at Atmosphæren trænger ; 
og udfylder Lungerne. Naar denne Canal er tilsluttet, saa 1 
Luften aldeles ingen Adgang til Brystet. 
Denne Indretning sætter os istand til ved Anvendel; 
af Pneumatostatikens Love at bestemme de mechaniske F 
andringer, der nodvendigen maa opkomme ved ethvert pe^ 
treret Saar, som giver Atmospbæren fri Adgang til Lung* 
udvendige Overflade. Et saadant Saar tillader Atmosphæi 
at trykke udvendig fra paa Lungen med samme Kraft, si 
den i naturlig Tilstand trykker indvendig fra igjennem Lu 
des til, eller Virkningen af Lungernes Contra ctilitet paa anden IMa 
ophæves, frembringe en Congeslion af Blod lil Brystliinden. ^'^ig i 
dres derfor, at eiidnii Ingen, saaviJt jeg vced , har betragtet Lun 
fra denne Synspiinct, som en Aarsag tli BrvslhindensBetændelse (Pleurit 
Maaskee ligger ogsaa heri en JMedaarsag, der bestemmer os til at aa: 
ud 3 forend endnu den indaandede Luft er ganske fordærvet. 
