86 
med det anbragte Saar. Vi have altsaa Haab om, at Liing 
•vil Yoxe sammen med Brysthinden, og derved inden faa E 
ges Forlob selv forbyde Luften al Indgang. Intet er jo rin: 
ligere, end at den Saarede da lykkeligen vil undvige den sc 
gelige Skjebne (Lit. d) , han ellers saa sikkerligen gaaer imoc 
Har derimod Lægen ved et saadant simpelt penetre: 
Brystsaar ikke nyttet de forste gunstige (Jjeblikke^ forend i 
tændelsen (Lit. b.) indfandt sig 5 saa synes det mere tvivlson 
om Lungen i denne Tilstand , uden Skade kan fyldes m 
Luft. Vi see i det mindste, at de Syge, som ligge af idiop 
tiske Brystbetøendelser, ikke taale en fuld Indaanding. Men 
den Smerte, som de lide i Brystet, mueligen ikke har sit Sæ 
i selve Lungerne, som det passive Organ, men njtaaskee sn 
rere bor soges i Brysthinden, elier ogsaa i Mellemgulvet 
de ovrige active Inspirations-Redskaber; saa er her endnu 
kjendeligt Hul i den practiske La^gekonst, som ikke kan u 
fyldes uden allene ved Forsog paa levende Dyr. Skulde åh 
bekræfte, at en betændt Lunge aldeles ingen Udvidelse taale 
saa vilde det naturligviis være skadeligt under denne Omstæ 
dighed at skaffe den indtraadte Luft bort, Maaskee faaer j 
selv Leiliphed til at anstille de hidhorende Forsoir, o^ skal 
give mig den AEre at fremlægge Resultatet deraf for Selskab( 
Hvor Lungen selv er saaret, og der er traadt Luft ij 
i dens Cellevæv, eller Blod ud i Brystet, der vilde det væ 
aldeles uhensigtsmæssigt og skadeligt, strax at anvende Midi 
for at jage Luften ud af Brysthindens Pose. Af alle Skribe 
tere har Ingen lagt denne practiske Regi saa klart for Dagci 
soin cn bckjendt Haandlæge, Jolin Bell i Edinburgh ^•). X 
Uehor die Naiiir und Ilciliiiig der Wundeii a. d. Engl. Anno 17 
j Til. p. 3ao. o. il. St. See ogsaa St. JMiuiés Disseriaiio : Au 
