9^ 
legemlige Svaghed skal falde i lians egen Lod? Saa kan ej he 
ler nogen være ligegyldig ved Sporgsmaalet : om de !Midle 
som niaaskee engang skulle frelse liam selv Livet, ere no 
provede, og ktmne ndiiolde den strængeste Kritik 3 om de Fo 
skrivter, hvorefter disse Midler skulle anvendes, ere hensigt 
mæssige eller ikke? "^eg veed ikke: hvorfor?" siger den b 
romte Walther ^^), "men Læren om Apoplexle har fremf 
'-'alt andet tildraget sis min hesvnderli^e Opmærksomhed. Ma, 
"skee forkynder dette mig Almagtens Yillie, at jeg selv engai 
"skal vorde Offeret for denne Sygdom Med Anvendelse 
denne Tanke, som fordobler Lægens Interesse for sin Kons 
Tiivext, vil jeg prove de hidhorende Midler. Den være m 
Undskyldnings hvor Sandheden maatte byde mig at imodsi; 
udmærkede Mænd, som have ledet mig frem paa Videnskabe; 
Bane, og som jeg derfor skylder Hojagtelse og Taknemmeiighe 
Jeg forbigaaer Oldtidens lidt grumme Forslag, strax 
sye et penetretet Erystsaar sammen med Naal og Traad, f 
saaledes at forhindre Atmosphærens Indgang i Erysthinde: 
Pose. Alt for hundrede Aar siden har man indseet d 
Upassende i denne Behandling, Ikke heller fortjener Saare 
Udsugen med Munden, med en Sprojte og deslige, i dew 
Henseende vor A^t. Oo^saa disse Midler ere udslettede af de 
nyere Tids chhmrgiske Haandljoger. Egentlig har Konsten hi 
indtil kun havt to fortkjellige Behandlingsmaader , som her fo 
tjene en udforlig Undersogelse. Den ene a) bcroer derpa^ 
at man ved et tæt klæbende Plaster tilslutter det udvondif 
Saar, medens der kun er lidt Luft i Brvstliindens Pose; dc 
anden Z>) bestaaer deri, at man ved Hjelp af Aandedrætt« 
Dc morbls peritonci et apoplexia 1785. 
Dionis Cours d'opeialioiis de Chirurgic Paris 1707. p. ^n-. 
