122 
at Naturen og Virknings- Maaden af de materielle Tings, saa- 
vcl drivende som modstaaende , Kræfter kiendes. For endnu 
^^kiendte Kræfter er vist nok intet andet Middel, end at Na- 
turen selv adsporges ved Observation og Forsog^. Men Maa- 
derne kuDne være forskiellige. Ere Kræfterne saavidt kiendte, 
at man om deres Virkriings-Maade kan danne sig en rimelig 
Forestilling, da opnaaes Maalet uden Tvivl stedse paa den 
simpleste og og directeste Maade, naar Tbeorie gaaer forud 
for Forsog. Den forelohige Theorie nedbringer Forsoget til en 
blot Sammenligning, hvorved den beste Fremgangs-Maade viiser 
sig meere bestemt og indlysende, end den uden Theorie kunde. 
Ved Theorlen fæstes Agtsomheden usammenlignelig bedre , end 
det uden Theorien var mueiigt, til de enkelte Ting, som man 
eegentiig har at sporge om , og som man ved Forsoget kan 
faae Svar paa. Endelig angiver Theorien ikke siælden , at visse 
Data ere forjiodne, hvilke man uden den forelobige Theorie 
muelig ikke var faldet paa at giore sig bekiendte. Det var 
saaledes forst efter at Galilæus havde giort sig Begrebet om en 
constant accelererende Kraft tydelig, og ved abstracte Betragt- 
ninger fundet^ hvorledes den maatte viise sig i sine endelige 
Virkninger i Hensigt til Tid og Bum, at han ved Forsog be- 
fandt Tyngden ved Jordens Overflade at være cn saadan Kraft, 
fordi den virkede efter de samme Love. Jeg haaber saaledes 
at mode Undskyldning endog i det Tilfælde, at den i det foi- 
eende valgte Forestiliina^s-Maade skulde belindes uriatiir. 
12. Mellem ITiulenes Bevæoelser cr den virkelig rullende 
mecst simpel. Forestiller man sig at det oy bliklige Sving skeer 
omkring a (Fig. 3.), da synes intet naturligere, "ejid at Grim" 
^'deri maae imodstaae i de modsatte Directioner, i hvilke den 
