1^6 
VlDklerne cdtf og cd'e éy overstige /3, naar dette derimod 
bli'/er Tilfældet, da yttrer Modstanden sig vel endnu til samme 
Side af Normalen, som de bemældte Linier angive, men dens 
Directions Vinkel med Normalen forbliver bvor meget end- 
og hine Liniers Vinkler med Normalen maatte , overstige (^^ 
Lad nu, dette forudsat, Grundens Modstand .deeies i normale 
og tangentiale Kræfter, saa er det klart, at for alle Puncter 
mellem 6 og f ville Tangential-Kræfterne soge at foroge Ro- 
tationen omkring Centret c, de ville derimod for alle Punc- 
terne mellem b m soge at formindske samme. Da nu Nor- 
mal-Kræfterne ikke kunne have nogen Virkning paa Rotatio- 
nen omkring Centret, saa folger at: 
-''Naar Axlen har ingen Friction i Hiulet, da maae Sum af 
'-'Tangential-Kræfterne over b m være lig Sum af samme Kræf- 
"ter over Buen bf. Har derimod bemældte Friction Stæd , 
"da bor Sum af Tangential-Kræfternes Momenter for Buen 
^^hf overgaae Sum af samme Kræfters Momenter for Buen 
^'bm saa meget, som Axel-Frictionens Moment omkring Cen- 
"tret c er stor.'* 
Da Punct a eller Buen fb maae efter (4''^) ansees givet eller 
bekiendt, saa forskaffer denne Betingelse ligefrem en Bestem- 
melse for ^, naar Axel- Frictionen antages, som naturlig, at 
være bekiendt. 
fbo^ jS saaledes fundne, bestemmes lettelig S og 
og faacr man da, efter forhen brugte Fremgangs - jNIaade, de 
endelige Værdier for q og /', livorved alt det forlangte liaves. 
I Almindelighed betragtet medforer Sagen ingen Vanske- 
lighed, da alle modende Integraler kunne skee ved Buer — • 
deres trigonometriske Fonctioner, og de hyperboliske Logarilh- 
mer af samme , og skulle derfore ogsaa de omtidte Æqvationer 
