i38 
af <7 , cler fra Q:=^ S maae findes og indsettes i Formulen (s xo.) , 
og vil da AEcpationen for Bestemmelsen af ^ haves. Dens Vidt- 
ioftlglied kan neppe videre formindskes, forend Indsetteisen af 
Storrelsernes Tal Verdier maatte dertil kunde give Anledning i 
særskildte Tilfælde, 
2.1, Den nu afhandlede Theories nærmere Oplysning 
og Stadfæstelse ved Forsog beroer paa 2de særskilte Hoved- 
deele, hvilke det er saa meget meere fornodent at udsætte fra 
hinanden, som de have gandske forskiellige Hensigter, og ere 
forbundne med meget ulige Vanskeligheder. 
' De/l forste og vigtigste, men tillige den letteste i Ud- 
foreisen, angaaer Bestemmelsen af a eller Buen y^. Naar 
denne lindes ved Hiulenes Bevægelser at have en angivelig og 
kiendelig Værdie^ da afgives derved et Slags Beviis for, at 
Hoved Forestillingen om denne Sag er i de foregaaende Betragt- 
ninger rigtig. En maadelig belastet Karre , fremdraget ved een 
Hest med jevne Skridt — en jevn og saavidt mueligt steenfrie 
Vey eller Grund ere hertil de meest onskelige requisita. At 
den af Hiulet ovej-gangne Veys Længde bliver lioyagtig maalt — 
at Hiulets Diameter eller dets Rands Omtræk: haves ligeledes 
noyagtig, og endelig at Pliulets Omveltningers Antal, ved at 
giennemgaae den ommældte V ey , blive rigtigen angivne eller 
talte, disse ere de fornodne Data fra Observationen. Da Kar- 
ren kuns behover at drages langsomt frem^ saa opnaaes det 
sidste meest ligefrem ved simpel Telling, naar eet af Egene 
formedelst Farver udmærkes tydelig fra de andre. Men deh 
til et sikkert Ddslag fornodne Vey- Længde er ved bemældte 
Observation aldeles ikke vilkaarlig. Det vil let skiiinnes, at i 
maae blive saa meget mindre, som Hiulets Nedsynkning i 
