i63 
De vigtige Anmerkninger, med hvilke begge de indsigtsfidde 
og kyndige Indsendere af ovenstaaende Breve have ledsager de 
deri ineddeelte Efterretninger, lade ingen Tvivl om, at locale 
Omstændigheder og Beliggenhed af de Steder, hvor Tordenvejr 
fornemmes om Vinteren , fornemmelig; bidrager til dette Natur- 
Phænomen ^ især synes Vandets eller Havets Nærhed at være 
Horved' Aarsagerne dertil, da Luftens storre eller mindre Evne 
at imodtage og indeholde det ved Fordunstningen deraf opsti- 
gende Vand, eller efter de Luc, Vandets egen stcirre eller min- 
dre Evne formedelst Forbindelsen med den electriske Materie 
Gg Varmestoffen at antage elier miste Luft -Skikkelsen, sand- 
sy nligviis er et af de fornemste Virkemidler ved Lnftelectrici- 
teten. Flerr de Luc og efter ham Flerr Lampadius, som den 
der udforligere har forklaret Luft-Electriciteten efter det sam- 
me System, antage, at Lysstraalerne danne det electriske Flui- 
dum i vor Atmosphæi-e, og udgjore en Bestanddeel deraf, 
samt røeddeele det allerede tilværende electriske Fluidum (hvis 
ovrige Bestanddele de ansee som ubekj endte) en storre ex-^ 
pansions- eller udvidende Kraft. En af den electriske Materies 
Bestanddele ansees som den der under visse Omstændigheder 
tjener til Bindings- Middelet imellem Vandet og Varmestoffen, 
og som meddeeler de opstigende Vanddampe en vedblivende 
Elasticitet eller Luftskikkelse, og dej^for ogsaa bliver fri igien, 
Og merkelig^ naar Vanddampene tabe deres Luft-Skikkelse. 
Alle Pliænomener som rimeligviis ere Foiger af Luftelectricite- 
ten , saaledes som Lynild, Torden, Regn, Hagel, Orkanei" 
o. f . , synes med Lethed at forklares efter dette System 5 saa- 
ledes fremkommer Lynilden ved det at den electriske Materie, 
X % 
