174 
ningen af disse Ord, og om at udlede deraf Myntens Fædre- 
neland , efterlader han Læserne mere uvisse , end de yare det 
tilforn 5 hvilken samme Dom maae fældes om dem , som have 
udbragt Ordene hhi2 . MalaL og ^ =1 2 ♦ Gul> 
Endelig har ogsaa /. Z). Michaelis beskjeftiget sig med 
at finde Betydningen af dette vanskelige Ord. Han vover imid- 
lertid ikke at afgjore noget, men tager snart paa en underlig 
Maade det fdrste Bogstav for et omvendt Gimel (^^2}, og hol* 
der snart for, at Ordet selv bor læses p n eller p h *) 5 m.en 
han kommer hermed ikke videre end de andre. 
Det kan vel ikke nægtes, at de anforte lærde Mænd have 
med megen Flid seet sig om efter alle Hjelpemidler , i det de 
saavel have forsogt de fleste af Alphabetets Bogstaver, som i 
ovrigt herved udtomt deres Genies og Lærdoms Skatter 5 imid- 
lertid viser det foregaaende, at de hermed ikke have naaet 
Maalet. Denue Uvished og Ustadighed i Meningerne om denne 
Sag har været Aarsag til^ at Prinsen Torremozza i sit numis- 
matiske Verk om Siciliens Mynter ikke har anfort dis^e Myn- 
ter iblant de Melitensiske og Gaulitanske, men rent udeladt 
dem; anforende herfor denne lidet betydende Grund: ^'I en 
"saa tvivlsom, cg allene paa Gisninger grundet Sag, har jeg 
"troet det rigtigere, intet at bestemme, end, ligesom ved Ora- 
Exegct. lind oriental. Biblioth. Th. 11. S. 188: ^'Mir faUt immer 
■"bcy , ob der erste Biiclistab uiclit violmebr ciji luir umgokchrt (Bustro- 
"phedon) gesi^Iiriebcncs Gimel sey ? und denn Iiiesse das Wort jSi . Th. 
"viii, S. II. Ich kan nichts ånders entdecken, als das vorhia stlion 
'''da geweseiie pn. Die BcileuUmg diescr Buchstaben scheint aiso 
der phoenic ischcn Miintzkimde einc M-ichtige Aiifgabe z\i wc iilcn. 
"Th. X. S. 1.37. ist wohl hier das richtigej aber >vie es zu erklii- 
'Ven scy , Avcifs ich niclit,** 
