Fyhr, clet da maae see det langt mindre end naar det kommer 
tvers eller paa Perpendiculairen af Vind-Linlen derfra, da det 
under den sidste Stilling maae see Fyhrets hele Lue, hvorvel 
den slaaer horizontal ud fra Fylir-Kurven ^ og denne Omstæn- 
dighed var allerede nok til at give Anledning for- den efter- 
tænksomme Soemand^ at være betænksom ved at klage over 
ikke at have seet et Fyhr til alletider lige vel 5 thi endog i 
den samme Nat har det kunde t forekommet ham som det ikke 
hrændte ligesaa godt den ene Time, som den anden, da Fvh- 
rets Udseende eller stærkere Skin kan have beroet paa hvad 
Stilling han i Henseende til Vinden har været fra det paa de 
forskjeliige Tider, hvortil endnu kommer en meget mærkelig 
Omstændighed ; Fyhr-Panden eller hvad jeg skal kalde den , 
er, sædvanlig paa vore Kyster, en stor Jernkurv paa 3de Been ; 
den paa Skagen er 2,4 Tommer hoj og 16 til 17 Tomme i Dia- 
meter for oven ^ kun lidet smalere ned efter, hvilken fyldes 
med Kul og antændes. Det Træk, som skal oplue liden, 
tommer folgelig for storste Delen fra Luv-Siden, eller den hvor 
Vinden kommer fra. Kurven maae altsaa have en vis A åbning 
imellem Stængerne at Vinden kan trænge igjennem og give for- 
noden Træ^k , men naar Vinden er heftig, bliver Trækket for 
stærkt, saa at endog Kuliene kan kastes ud af Kurven, og Op- 
passerne' ikke styre Ilden. I disse Tilfælde maae de sætte der^ 
til indrettede Jern-Stænger paa Vind-Siden ned imellem de faste j 
Kurven bliver derved meget tættere, og altsaa sees Lvset af 
Ilden saa meget mindre, eller' næsten slet ikke fra den Side, 
da Luen tillige, som sagt, formedelst Vindens Heftighed ikke 
kan rejse sig op over Fyhr-Kurven. Det er da klart, at naar 
et Skib under saadanne Omstændigheder kommer for \ inden 
sejlende lige ind paa et saaledes indrettet Fylu', det da næsten 
