210 
opfange Gasen , holdt Jeg en sædvanlig Glasklokke i kogende 
Vand (efterat jeg forst havde fyldt den dermed) der, hvor de 
opstigende Vanddampe hyppigst samlede sig; Glasset fyldte sig 
nu med Vanddampe, hvilke efter Afkjolingen viiste en Deel 
Luft eller Gas, dette fandt endnu Sted^ selv, efterat Vandet 
var holdt i stærkest Kog, dog aftog Mængden af den herved 
erholdne Luft forholdsmæssig med den længere Tid , i hvilken 
Vandet havde kogt, saa at der efter lang Kogen tilsidst allene 
kunde erholdes en liden Luftblære af et Knappenaaishoveds 
Stcirrelse af Vandet, og endelig efterat Vandet bestandig havde 
koat to Timer 02: derover, kunde man ikke faae den rhiseste 
Luftblære mere. I dette saaledes fra al Luft rensede 02; i be- 
standig Kogning holdte Vand, lagde jeg Enden JJ af Solvro- 
ret Fig. 2} gjorde Diglen ^ hvidgloende^ og lod nu, paa oven- 
beskrevne Maade en Draahe Vand falde igjennem Tragten og 
Hanen a der gik 'nu en betvdelig Mængde Dampe over i 
Glasset jT, men de fortættede sig uden at efterlade endog det 
mindste Spor af nogen Luftblære 5 jeg fortsatte Torsoget flere 
Timer med samme Udfald. Jeg gjentog det samme Forsog 
adskillige Gange, og det i Nærværelse af forskjelliae kvndige 
Mænd, blandt andre Hr. Professor Abildo-aard o^ Professor 02; 
Hofapotheker Becker, og bestandig med det selvsamme Ud- 
fald; herved fandt jeg og, at det aldeles ikke er nodvendigt, 
at Vandet i Gasapparatet paa ovennævnte Maade fuldkommen 
renses fra den atmosphæriske Luft, men at det er nok, naar 
Vandet under Forsoget holdes i stærkt Kog: hvis derimod 
Vandet ikke koger, vil det formedelst sin store Besla^gtning 
til den atmosphæriske Lult, strax indgaac Forbindelse med 
d-enne, og man vil maaskce nu erholde en ganske liden Mængde 
Lufi, som dog ncppe vil iidgjore mere end en Ærts Storrelse, 
