Kraft! I Theologien give vi blottet Side for Overtroe og Svær- 
merie, saasnart vi forlade de Gamle j ingen -af alle ovrige 
Videnskaber tjener os her til Værn. 
Der er endnu en Punkt, som lægger Vægt til disse 
Grunde^ og som jeg ligeledes kort eligen vil licrore. I den nyere 
Litteratur have vi foruden videnskabelige Værker, ved hvilke 
Videnskaberne have vundet^ eller i hvilke nye Opdagelser med- 
deles, en Mængde Boger, som enten ere middelmaadige eller 
6g ganske slette, ikke allene i Henseende til Tingene^ men 
og 'Foredraget. Siden Litteratur er bleven en Handels- Artikel, 
skrive mange, ikke af Iver for Sandhed eller af Gavnelyst, 
zhVn for at vindfl? et usselt Honoi^arium \ man skriver altsaa 
undértiden om Ting, i hvilke man ingen Erfaring eller Ind- 
sigt har 5 og da over alle Materier, vigtige og uvigtige, skal 
skrives Boger, og enhver Skribent gjerne vil ansecs for lærd, 
tidskriver man andre, igjentnger en Og samme Idee med foran- 
drede Sprogvendinger, og blander Ting i sit Æmne, som ikke 
hore dertil. "Heraf kommer det, at der i Forhold til den store 
Mængde af litteræriske Produkter i den nyere Litteratur kun' 
g.ivés faa , som ere skrevne for Tænkeren^ thi ved ganske at 
Yille udtomme sit Æmne, istedet for at give Grandskeren Stod 
og' Vink ,^'overværder man ham, adspreder ham , og tilsidst 
kjeder ham og' cVræbér hans' Tid. Denne slette Smag kunde 
léttéiiFén tagé Overliaand 02 blive alinindelio;, naar man ikke 
sogté at opvække og'* vedligeholde Foleisen for det Sande og 
passende ved Studiumm'ef af de gamle Klassiker, som heri til 
^le Tider ville blive vore ^^ikkérste Vejledere, 
Jeg anseei*' d^nné .alt meer ,pg lueer overhaandtngende. 
Fordom mod Hnmaiiiora som hojst skadelig for Menneskets. 
Vid. Sds, Skr.IDed, U Rcefte. 
