25^ 
mægtigen til at Yirke« At Fyrster blive gode er et Lykketref, 
som beroer paa tilfa^ldige Oiastændigheder : vi have Exempler 
i Historien at Fyrster endog med omhyggelig Opdragelse ere 
blevne onde; undertiden har man gjort sig Umage for at for- 
dærve de^n , og de ere blevne gode : et mærkeligt Exempel er 
Carl den ellevte i Sverige, som med den sletteste Opdragelse 
blev den nyttigste og storste Konge , Sverige nogensinde 
bar havt. 
Hovedsummen af denne Afhandling er, at al Kultur 
uden Moralitet er skadelig, at Kultur altsaa, i hvilken Mora- 
litet fattes , foraarsager Uorden , men at sand Kultur , hos 
hvilken Moralitet er en væsentlig Egenskab^ nodvendigen maa 
frembringe Harmonie og Orden, thi Moralitet er Aandens 
Harmonie, som indenfra maa udbrede Harmonie over Menne- 
skets hele udvortes Forhold. Jeg troer ikke at denne mang- 
lende Egenskab ved Kunst kan tilvejebringes, tki jeg finder i 
Historien at vores nuværende Kultur har udviklet sig selv, og 
dens tilkommende Beskaffenhed vil uden Tvivl ligeledes blive 
en Virkning af Tingens naturlige Gang. Min Erfaring tillader 
mig ej heller at have de behagelige Udsigte;- i Fi-emtiden, som 
Condorcets blide Phantasie maler os i Slutningen af hans JSs» 
quise d^un tableau historique des pj'ogres de V esprit hurnam^ 
thi Mennesket i Almindelighed er svagt og neppe dygtigt til en 
saa hojligen voxende Forædling; vel finder jeg i Historien 
Kulturejis Gang fremad, men langsom, besværlig og i en bol- 
gende Bevægelse, op og ned, At ville gjore Menneskene 
dumme for desbedre at holde dem i Ave, er ikke at kjende 
Tidsalderen, og at gribe til Midler, sorn virke det ganske 
modsatte; thi at gjore vore Dages Lys til Morke mægter ingen 
Dodelig. Naar man betragter Verdens nærvjerende Forfatning, 
Kk 2. 
