a85 
lem de sædvanlige Indliolter befinder sig meget tomt Rum, i 
det Sted ^ at paa Svar til alt hele Siden er opfyldt og solid, 
og at enhver Deel der berorer, understottér og forstærker det 
Hele og sig selv indbyrdes, saa at ingen særskildt Part kan 
give efter, efterdi det Hele paa alle Steder er befæstet af det Hele. 
Imidlertid forekommer dette Kaisonement mig dog ikke at være 
synderlig 'grundigt j og virkelig vilde dera^ folge, at man 
niaatte kunde anvende samme paa Siderne af et Skib, der ikke 
havde mere end et Kortblads Tykkelse? Denne svage, elasti- 
ske og bojelige Side, kan vel denne have nogen indvortes 
Styrke^ at ligne med den, der er sammensat af faste og forme- 
deist deres Tykkelse ubevægelige Spanter {A Fig. i) hvilke i 
stort Autal ere tilstæde, udenpaa bedækkede med en Beklæd- 
ning af tyk Eeg, og indenfor med lignende Vægere 5 og ind- 
vendig endnu desuden styrkede ved andre Spanter P kaldede 
Katspor, der oplofte sig lige indtil det overste Dække? Men 
Sporgsmaalet indskrænker sig i ovrigt derhen : om Siderne paa 
Svar- til- alt ere tilstrækkeiigen stærke, og vi tænke jo^ forudsat 
alligevel, hvad vi allerede for har anmærket, at Tiden ikke 
alt for lettelig vil kunne losne og adskille Tverbjelkerne og 
Siderne fra hinanden. Man indseer ogsaa meget lettelig, at 
hvad vi have sagt ikke angaaer uden Coefardi-Skibe. Paa 
Krigsskibe giver den Nodvendighed at m-aatte fore Kanoner og 
modstaae Kuglerne Stof til mange andre Betragtninger. 
Dette stærke Sammenhæng uagtet, som Plankernes Stil- 
ling give Siderne, vilde det dog aldeles ikke være underligt, 
om Svar til- alt iigesaavel som alle andre Skibe, var underka- 
stede Vandets Indsieninger. Denne Ulejlighed vil især mau- 
skee blive mærkelig ved Vandgangen, hvor ethvert Skib lider 
meest, hvor Delene snart ere nedsænkte i Vandet snart atter 
