a86 
udsatte for Luften, og hvor endogsaa meget smaae Samraen- 
fældiriger imellem Fyrreplankerne synes lettere at kunne ud- 
vide sig. 
Vi ville endnu vove en anden Bemærkning, men som 
dog i Grunden synes at have mere Værd for theoretiske Spe- 
kulationer end virkelige Ulejligheder i Praxis. Skulde Siden 
paa Svar-tiUalt ikke vanskabe sig under Vandets vertikale 
Tr-^kning; det er at sige, skulde den ikke være udsat for sær- 
skildte og ubestandige Krumninger og Bugter, analoge med 
den, de sædvanlige Skibe faae efter Længden? Man veed, det 
er Ulighed af Vandets Trykning mod Kjolen, der frembringer 
denne Bae (Kj ol brækning). Efterdi Kjolen nemlig er stærkest 
i Midten af Skibet, og svag mod Enderne, hvor den tvert- 
iniod burde have mere Styrke, for at udholde Tiivæxten af 
Skrogets Tyn^^de paa disse Steder, kan det ikke være ander- 
ledes, end at jo Midten af samme maae hæve og Yderenderne 
nedsænke sig mere eller m.indre efter de ovrige Omstændighe- 
der. Men det som ikke fmder Sted hos de sædvanlige Skibe, 
uden efter Længden, formedelst Ubojeligheden af deres Side:, 
skulde dette ikke kunde finde Sted hos Sxar-til-alt , paa selve 
Siderne, elter den med en L-ængde af ico Fod og en Tvk- 
kelse af 7-j Tp^i^^e nodvendig forbundne Bojciighed r Kvad 
som synes at b^k-TppftC^ clenne rormodning er, at man nu ikke 
længer har nogen T\ivl om, at jo Buen forandrer sig under 
Lastens forskjellige Vpegtlghc?d, Et nybvgget Skib, enten man 
saa lader dette lobe fra Stabelen i Vandet, eller lader VanJtt 
ilyde ind til samme i et Bassin, faaer paa Ojeblikket en Bue. 
Denne, udmaalt med Nojagtighed, aftager umiddelbar ujidcr 
Lasten, hvormed man tillader Skibet i Midten 3 og forandrer - 
sig strax siden efter, naar man tiltakler samme. Jeg har seet 
