287 
G^lngspillet paa en Fiojte liæve sig henimod 4 Tommer over 
Dækket naar Skibet var tomt, og nedsynke i Forhold som 
man igjen ladede dette. Man veed desforndea at Enen paa 
Skibene ere stedse mindre, eller næsten aldeles ingen under 
Stormasten , hvor pyttin gerne og Vanternes Stivhed modstaae 
liver en Krumning. Disse Iagttagelser ere saa visse, saa posi- 
tive, at de gave Anledning til et Forsog, som man anstillede i 
Brest Aar 1772 og 1770. For at forekomme Kjolbrækning, 
fandt man nemlig paa at lade de aftaklede Skibe i Havnen 
med Soevand , hvilket nodvendigviis maatte fordele sig indven- 
dig i Skibet i Forhold til Rummets forskielliee Vidde. Flere 
Linieskibe og Fregatter bleve tilladede paa denne Maade, og 
man kan sikkert antage, at denne Methode vilde have slaaet 
an^ hvis ikke and.re derved foi^ouiidne Ubeqv^mmeliglieder 
havde været, som gjorde at man strax forlod den igjen. 
For Buen eiter Længden af Skibet, troe vi derimod 
Svar-til-alt mere sikker end noget andet Skib, og det, ikke 
allene formedeist dets Dækstotter og andre Sammenfojninger 
som ere det særegne, men. ogsaa frem for alt, formedelst dets 
Form, det er at sige, formedelst Skrogets Lethed, Pigsuernes 
Udeladelse, og den Rummelighed det i alle Dele frembyder. 
Dets Agterdel forekommer os derimod mere at frygte for. 
Dennes flade og brede Dannelse fiembyder Ilavets Bolger et 
alt for vidtloftiot Virkerum. I Leiisnlnp. i Storm kunne disses 
directe Anstod , der ikke sva^kkes ved nogen dertil indrettet 
Structur, noget Aflol), i det de kaste sig hen mod Siderne, 
meget voldsomt forrykke Pioerene. Nye Erfaringer udvise og- 
saa at denne flade Agterdeei er skadelig for Skibets Gang. 
Bygmesteren syntes at sætte stort Værd paa- Borteiadel- 
eii af aile de concave Linier i Irans Skibs udvendige Form. 
