3oa 
rln potuerunt , og foroget af v, Seelen (Lub. 172c.) Men i 
be^,ge disse Skrifter blev intet Hensyn taget til det nuvæ- 
rende persiske Sprog. Dette gjorde derimod Reland med me- 
gen Lykke i hans Dissertado de veteri lingva persica m) ^ dog 
uden at agte paa den dialektiske Torskjæl mellem Zend og 
Parsi, hvilken han endnu ikke kjendte 3 hvorimod Anqvetil 
med stor Omhyggelighed har viist at Ord og Navne fortreffe- 
ligen kunne oplyses, nogle af hiint^ men de fleste af dette 
Sprog, og altsaa derved paa det ojensynligste godtgjordt at 
begge Sprogene viikeligen vare levende til Grækernes Tid i 
det persiske Rige: ligesom og, paa den anden Side, denne 
Overeensstemmelse mellem Grækernes Efterretninger og Spro- 
gene selv , giver et ikke ringe Argument for deres ovrige For- 
tællingers Troværdighed. 
Jeg vil kun anfore nogle faa Exempler af Zend , og 
til Overflodighed tilfoje nogle andre af Parsi, som i en endnu 
hojere Grad tjene til samme Ojemed , at forklare de hos de 
gamle Forfattere omtalte pei^iske Ord og Navne. Jeg kan her 
være desto kortere, da Ancjvetil i sin Afhandling om de per- 
siske Dialekter^ næsten har udtommet denne Materie, og da 
])aade den og hans Udgave af Zend-Avesta er i alle Lærdes 
Hænder, n) 
A) Jlj Zend : 
Vn^cidxTy,;- af Metre (Mithra) og date givet. Et Navn soai 
Adeodatus , -Deodat. 
m) som staaer I hans Disscrtationihus misccllaneis. Vol, 2. 
n) Recherchcs sur les anciennes Langi/es de la Perse, I Memoircs de 
VAcad. des Inscript. et des betles Let tres, Tom. xxjci. p. 339« 
Scc oij^fta Kltukers tydske OveisaeUeUe 11. p. 49 seqy. 
