3ia 
staaer hos Isiebufir C, E. L. lios Lebruyn paa det anforte 
Sted i den eene store Inscription. Hos Kåmpfer p. Soz, 
endskjont meget siet j paa alle Persi&ke Gemmer, og paa de 
fleste babylonske Muurstene. 
Dog forekomme i den anden og sely i den tredie Classe 
"Visse Tegn, som ved Sammenligning med den forste Classes 
Alpbabet sees at være iblandet Bogstavskrift f. Ex. hos Niebuhr 
D. lin. I. 2. 3. F. 1. I. 3. C, lin. i. 4. 5. 6, E, lin* 1. 4. L. 
lin. 2. 4« 9- i^- 24« En Iagttagelse, der ved forste Ojekast 
skulde synes at kuldkaste Formodningen om disse Alphabeters 
Forskjellighed , og som maaskee især har bevæget Wahl 
og Zoega til at nægte den 5 men som dog ikke kan være 
af saa stor Vigtighed, naar man betænker, at Tegnskrift hos de 
fleste østerlandske Folk formodentlig er gaaet forud for Sylla- 
bal eller Bogstavskrift, ja at denne maaskee undertiden selv har 
dannet sig af hiin 5 at altsaa det samme Tegn, som tilforn var 
en blot Hieroglyphe eller viikaarlig Chifre, omsider iettelig kunde 
vorde brugt som et enkelt Bogstav. Men det er desuden be- 
kjendt af de ægyptiske Oldsager^ at ikke sjelden Skrift staaer 
sammen med Hieroglypher paa Mumie-Bandagerne og selv paa 
hieroglyphiske Stene : hvilket tilkjendegiver en Tid , da man 
begyndte at fole Trang til en bedre, end den hieroglyphiske 
eller Tegnskrift, og derfor betjente sig af Bogstaver der 
hvor den fcirste ikke syntes at vpere tilstrækkelig. Selv paa 
Vasen hos Caylus synes de tvende persepolitanske Skrivemaa- 
dcr, den forste^ som ligefrem er Bogstavskrift, og den sidste, 
den egentlige Tegnskrift, at folge paa hinanden. Men den er 
ikke i saa god en Stand, at noget herom kunde bestemmes med 
Synderlig Nojagtighed. Bogstavskriften udgjor ogsaa allene 
tvende Ord^ da derimod Tegnskriften er sttirre^ med mindre 
