3i3 
maaskee en Linie af den forste er ved Tidens Længde Weven 
aldeles udslettet. 
3. 
Det lader forvovent at vilde bestemme noget om det 
indvortes Forhold, som disse tre forskjellige Skriftarter have 
til hinanden ^ og dog troer jeg at have fonden gode Grunde 
for at antage, at hvor de staae sammen paa eet Sted ved 
^ Siden af hinanden, skjont paa tre forskjellige Tavler, de der 
ere af samme Indhold', saa at de tvende kunne ansees som 
Oversættelser af den tredie* Det er bekjendt, at der haves 
gamle Inscriptioner i forskjellige Sprog, hvis Indholds Lighed 
ér deels beviislig,-^eels har megen Rimelighed for sig. Myn- 
ter findes med spansk og latinsk, med phonicisk og græsk, 
med mauretansk og latinsk ; Steenskrifter med punisk og 
græsk, og med græsk og latinsk Skrift* Og den nyeligen 
af de Franske i Rosette opdagede Steen har hieroglyphisk , 
ægyptisk og græsk Skrift af samme Indhold : /) Ej at tale om 
den senere Tids f laandskrifter , hvori syrisk og græsk, syrisk 
og arabisk, coptisk og græsk, coptisk og arabisk, græsk og 
latin stode ved Siden af hinanden. Det var altsaa tem- 
melig almindeligt i den gamle Verden, at udtrykke i sine Mo- 
numenter de samme eller lignende Ting i forskjellige Sprog; 
log -denne Sædvane fandt ogsaa Sted i det persiske Rige. Thi 
Herodot melder, at Darius oprejste tvende Stotter ved Bospho- 
rus med Efterretning om sit Tog til Europa, den eene i græsk, 
den anden i assyrisk Skrift s) : og den samme Skik findes igjen 
r) Derom kan saa meget mindre tvivles, da det udtrykkelig hedder i den 
græske Inscription , at det var befalet at indhugge den toi^ T£ U^o7(^ jcicl 
af) Herodot, iv. c, 6'7« 
FéJ. Sth. Skr, 1 Deel 11, iUftt. R r 
