027 
^scriptioner ere nogle Aarliundrede yngere end de persepolltan- 
ske, saa kan man dog med temmelig Sikkerhed slutte fra dem 
til Pelilvi-Skriftens Beskaffenhed i en langt ældre Tid, da det 
er bekjendt, hvor længe Orientalerne beholde hvad der engang 
haver været indfort hos dem, og hvor langsomt især deres 
Sprog forandre sig. i Zend derimod er Vocalernes Mængde 
meget stor. Eiidel zen diske Ord , som ere samlede af Anfjve- 
_tils Afhandling om Persiens gamle Sprog, hans Zeodavesta, 
og Kleukers Oversættelse af samme, de eeneste E.epertorier, 
yi hidindtil have, ville godtgjore dette: /) og Resultatet af 
Undersogelserne, saavidt de have kunnet anstilles af begge disse 
Lærde og af Yv ahl , gaaer ud paa, at Zend i sine Ordformer 
og Endelser elsker nieere Vocalerne end Consonanterne j At E 
(hvoii det klare A er indbegreben) og O forekommer oftere 
end A, I og U, og at selv Ordenes Endelser sædvanligst gaae 
ud paa Vocalerne E og O 5). Af alt dette synes at folge, 
at de tvende i Steenskrilterne unægteligen herskende 'pocaler 
de la plupart des ecritures de V Orient ^ méme du Pehlvi ^ et les éloigne 
au contraire de Zend ^ dont le caractere est d''etre surchargé de 
Voy elles > 
t) f. Ex. Keåué opeste, oueeteschKeoiié nesteoueetescJi. pescJiememtchedsdrem 
hoianté {Anquetil p, 2j6 ) Ereteiao orouereido id veotché heperescJié namé^ 
Métém eésmen id veotche nemedeke namé Asaném soguersm tchetlirem 
(p. 277). peooro eschtem. Aspdo, JBereJiantJie fredethem , vespdo 
hereschneofio gueerenanm. EscheouezengJio. (p. 280) 
Ozued. yVeresian, BerestscJie Ednteré Nemanché. Edenanm, 
Astrieté. Aschei,- Eorued. Beglié Tetsclié. CJischnota* Daschné, 
Deschend. Dentdnå, Deosché, Dato, Rdné, Zd^veré. GueSsch, 
^Meso Mesdo. Mreté MescJité. Neeman, Ndfo. Wefré FFerd, Weso 
JVdtem Heeté, O&ch, eschta. {TValiL p. 234). 
s) fValil p. 219. Exempler herpaa fmdes i foregaaende Note* < 
