343 
til hvilken Bestemmelse da baade Figurer og Inscriptioner 
raaatte svare. 
Jeg har ved omhyggelig at sammenligne endeel af disse 
Cylindere, af hvilke jeg har kunnet faae Tegninger eller Afstob- 
ninger, fundet det samme Skriftsystem, som paa de babyloni- 
ske Stene og fleere af de paa dem forekommende Tegn : og troer 
og som bleve bundne paa syge Menneskers Lemmer j paa Armen, Foden, 
for Panden, o. s. v. See f. Ex. Zendav. ii» p. 176 ^olg. livor 
Tavids staae , imod et Barns Sygdom af Skræk, eller slemme Djne : 
imo.d Divernes og fordomte Aanders Indvirkning 5 imod Feber og andre 
Sygdommej til at eihverve sig Gunst hos Kongen 5 til at vedligeholde 
Kjerlighed mellem Ægtefæller j til at give et Barn Lydighed imod dets For- 
ældre. DisseFormeler vare altsaa nær beslægtede med deniSt3l!3 somJoderne 
havde allerede for Mosis Tid , og som den vise Lovgiver ikkun lod dem 
beholde med den Forandring , at de istæden for Magiske Formeler skulde 
skrive paa dem moralske Sententser af Loven {Michaelis supplem, ad 
lex. Hebr. Vol. iv. p. 1009.) Vel naae ikke alle Tavider af Zend- 
avesta til den Zoroasterske Religions gyldne Alder. Den eene imod 
Divernes og de fordomte Aanders Indvirkning, nævner end- 
og udtrykkelig en Musulmans Aand. Men Ideen i sig selv har intet, 
som forbyder at holde den for ældgammel 5 og ligesaagodt som disse Tavids 
kunde skrives paa Sedler og bindes paa Legemer , kunde de og skjæres i 
Steen og bæres om Halsen. Deneene Tayid^ bestemt til at forskaffe 
Yndest hos Kongen, {Zendav. 11. p. 178.) har bragt mig paa den For- 
modning , om maaskee en saadan endnu er til, paa en Cylinder i Natio- 
nal-Museet i Paris? der findes hos Caylus Receuil Tom, 1 . p. 64- pL 
iS. No. 2. og forestiller en siddend« Eigur , til hvilken tvende andre 
nærrae sig, som for at tale med den. Den siddende Figur lader til at 
være en Fyrste; og den ene staaende Figur holder Haanden for Mun- 
den, hvilket var et Tegn paa Ærbodighed i det persiske B.ige^ 
naar den Ringere talte til den Fornemmere. Bag den siddende Figur ere 
der tre Rader persepolitansk Tegnskrift. Dog er det langt fra at jeg vilde ud- 
give denne Idee for andet end for en los Formodning. Maaskee at den, naar 
den bliver nojere uudersogt kan bestyrkes med fleere Grunde, og selv 
Yorde til Nytte \'ed Xnscriptionernes TJndersogelse. 
