61 
nmnspiingan når haktill mider midten af ögat. Tän- 
derna små och fina i båda käkarne. Ögats diameter 
innehålles knappt 4 gånger i hufviidets längd, nr lika 
med afståndet från nosspetsen, och litel stöi re än pan- 
nans bredd mellan ögonen. Pann;^n är niellan ögonen 
något kiillrig, så att ögats öfre rand ej når fullt npp 
till hufviidets öfie ])i of]|. Galöppningarne nå iram im- 
d«-r ö^at; 5 gälstiålar. 
Kroppens sidor äro på tvärs fårade af 24 — 25 in- 
tryckta linier, men dessa fåror äro mindre djupa än 
pä föregående art, och mellanrummen .mellan dem 
lägre och brerlare. Första ryggjcnan be.^ynner niidt 
öfver eller något bakom det ställe der Jjuk tratten slu- 
tar, och ungefär öfver midten af bröstfenorna. Den 
är lägre än andra rygi^ fenan och har 5 smala, oledade 
strålai-, alla ungefär lika stoia, utom den sista, som är 
mindie. Afsfåndet mellan första oc\\ andra rygg fenan 
är åtminstone dubbelt så stort som första i'Vggfenans 
längd; afståndet mellan andra ryggfenan och sljert fe- 
nans rot är ännu större, ehuru kortare än andra rygg- 
fenans längd. Andia ryggfenan har vanligen 12 strå- 
lar (eller 13, om man vill räkna den sista, h vilken 
här liksom i analfenan är klufven ända till roten, 
för Ivenne); den första dubbelt finare och kortare än 
den andra; andra och tredje längst, de följande grad vis 
aftagande, den sista ungefär hälften så lång som den 
första; alla ledade och alla, "utom de båda första, 
klufrui. Bröstfenorna äro långa (ungefär | af hela 
kroppens längd), men föga breda och af en temligen 
spetsig form, emedan de mellersta strålarne äro längst, 
och derifrån aftaga temligen hastigt åt båda sidor. 
Bukfenorna som begynna midt under bröstfenornas 
rot, äro helt små, föga mer än ^ så långa som bröst- 
fenorna; den tratt, som genom deras sammanvexning 
bildas, synes till formen ej afvika från den hos sam- 
slägfingarne vanliga. Anus ligger något framom halfva 
totallängden; bakom densamma en liten konisk papill. 
Jnalfenan börjar och slutar på samma ställe som an- 
dra ryggfenan, med hvilken den också i form och öf- 
riga förhållanden fiiUkomligen öfverensstämmer , utom 
att den har 2 stiålar mera. Stjertfenans form är all- 
deles densamma som hos föregående art; de 10 små 
strålarne ofvan och nedan äro mycket fina, men på 
de längre af dem kan man under mikroskopet tydligt 
