62 
urskilja leder. Af de 13 mellersta är den yttersta pA 
hvardera sidan odelt, de öfriga dubbelt kliifna; andra 
och tredje på hvardera sidan äro längst. Sidolinie fin- 
nes ingen annan än den raka linie som snörrätt följer 
kroppens midt, och bildas af de der sammanstötande 
muskellagren. Till /jaä syntes lika lilet på dessa fiskar 
som på föregående art något spår. 
Denna ofullständiga beskiifning, som dock 
är mera än tillräcklig att skilja arten ifrån alla 
hittills bekanta, är utkastad efter 4, Leinligen illa 
bibehållna exemplar, som funno<! i den ofvan- 
nämnda flaskan tillsammans med 5 exemplar af 
föregående avi och en Spi/iachia ^ alla tagna, efter 
Stuvitz's påskrift, nära Bergen i December 183-i-, 
och nu förvarade i Beroens Museum. Dessa 
exemplar, de enda vi sett, ärol^ — If tum långa, 
och hafva, liksom samtliga exemplaren af G. Nn.s- 
SONH, allt utseende af att vara helt späda ungar. 
Stuvitz, som ej hunnit närmare undejsöka dessa 
nngar, har ansett dem alla tillhöra snrnma art, 
helst alla voro af un£;efär samma storlek och 
samma färg: "hvita" (förmodligen klara och ge- 
nomskinliga). De bruna fläckar, om h vilka Stuvitz 
nämner, finnas äfven på dessa liksom på G. Nils- 
soNH. En rad af svarta k tiga punkter går längs 
roten af analfenan, och en svart linie längs bu- 
kens undre rand från analfenans slut till stjert- 
fenans början; en dylik rand går från isthmus 
mellan gälöppningarne till buk fenornas rot. Spår 
till en dylik, något bredare linie, eller några 
stjernformiga fläckar, ses längs sidans midt fram- 
för roten af sjertfenan; och slutligen finnas 
afbrutna, eller liksom punkterade linier längs 
st jer l fenans strålar och här och tler längs anal- 
fenans. 
