66 
bolisk; krökning, h varemot öfverkäkens rand blott är 
svagt böjd; baktill sträcker sig underkäken temligen 
långt bakom munviken, och har nära sin artikulation 
2 små utåtriktade bentaggar. Gapets bredd, större än 
dess höjd, utgör, mätt invändigt, omkring hälften af 
hufvudets största bredd. Tänderna sy I likt spetsiga, 
något inåtkrökta, sitta till största delen blott fast i 
tandköttet och kunna läggas mer eller mindre inåt. I 
underkäken bilda de på visst sätt 2 glesa, alternerande 
rader, af hvilka den inre är störst. Ofvan sträcker 
sig, längs yttre kanten af mellankäksbenen ända till 
munviken, en rad af talrika, men isynne» het mot sidor- 
na helt små tänder; innanför denna sitta, liksom i en 
inre rad, några större tänder, men vanligen blott 1 — 
2 på h vardera sidan. Plogbenet, som framtill utvid- 
gar sig till en ovanlig bredd, liksom hos L. piscatorhis^, 
är i hvart och ett af de främre hörnen väpnadt med 
2 lättstående tänder; sedan följer, efter ett tomt mel- 
lanrum, en rad af några få (3 — 4) glesa tänder längs 
gombenen. Liksom bos L. piscatorius ligger en tem- 
ligen djup urhålk ning ofvanföre plogbenet, mellan detta 
ben och käkbenen. Tungan ytterst kort, men bred, 
består egentligen blott i ett mjukt öfverdrag längs 
främre randen af tungbenet. Genom gapets vidd komma 
de undre svalgbenen att ligga långt fram i munnen, 
och h vardera af dem bär 2 rader tänder, till formen 
liknande käkarnes; dessa tandrader, som intaga svalg- 
benens ränder, stöta framtill samman, men divergera 
bakåt. Deremot saknas tänder på gälbågarne. T öfver- 
käken sitta svalgbenen längre tillbaka, och bära lika- 
dana tänder som underkäkens. 
På nosen, tält bakom käkbenen , sitta på hvarje sida 
2 små })entaggar. Sljaxt innanför dessa sitta näsbor- 
rarne, hvilka här hafva samma besynnerliL;a foi in soin 
karakteriserar slägtet i allmänhet, af 2 mjuka, cylin- 
driska vårtor, upphöjda på en smalare sljelk , i spetsen 
tjockare och lörsedda med 2 öppningar, en större fram- 
åt och en mindre bakåt vänd. Ögonen små, något 
aflånga, ligga riktade snedt utåt, uppåt och framåt, 
och skiljas genom ett bredl, något konkavt mellanrum. 
Ungefär midt öfver ögonhålen sittei- i dess rand en 
liten bentagg; bakom denna, något finmom det ställe 
der ögats ölVe och bakre rand stöta sauunan, en an- 
nan vida större tagg, och längre bakåt följa, i samma 
