/ / 
Liksom hos Lophitis j finnas liär pA linrvndet 3 
frid strålar. Den första är nästan hårfin, n.jnk och 
böjlig, och här i spetsen en liten hudflik ; nedtill inne- 
slules den, ungefär till sin hal/ va längd , inom en skida , 
som förenar den med andra strålen. Den andia stiå- 
len är dnbhelt så lång som den första och njångdnh- 
belt tjockare, isynnerhet vid basen; ändar sig linbbigt 
och föibindes baktill med htifvudet genom en fjock 
hiidflik, som dock tillåter den att uppresas veitikalt. 
Nedfälld, når den öfver roten af den tredje strålen. 
Denna är föga längre än den- andra, men omkring dub- 
belt så tjock under hela sin längd; i ändan liksom 
tvärhuggen och under hela sin längd bunden till lyg- 
gen genom en hudflik, som gör att den icke kan upp- 
resas mer än hälften så högt som den andra (45*^ un- 
gefär). Oaktadt sin tjocklek, är den dock, liksom den 
andra strålen, ej utan en viss mjukhet och böjlighet; 
nedfälld, når den icke fullt till ryggfennns början 
Rf^^fenarij, som innehålles 3^ gång i totallängden, 
begynner öfver bröslfenornas skaft och går så långt ut 
på stjerlen, att dess sista strålai- nå vida öfver stj<M-l- 
ienans rot. Dess strålar äro långa, men snedt tillhäf- 
tade ellei- starkt bakåt riktade, och kimna ganska ofull- 
komligt uppresas. Fenan är nästan jemnhög, dock till- 
taga de främsta stiålarne småningom intill den 9:de, 
som är längst, hvaiefler de 3 sista hastigare af taga. 
Alla äro ledade; de 9 första enkla, de 3 sista tvåklufna 
ända ned till roten. I denna, såväl som i alla de öf- 
riga fenorna, sammanbindas strålarne af en tjock hud, 
som lemnar en betydlig del af spetsaine fria. 
Bröstfcnornas skaft {Armen) är innemot så långt 
och bredt som sjelfva fenan; detta skaft förenas i arm- 
vecket genom ett temligen bredt hudveck med kiop- 
pen, och kan föga löras uppåt eller nedåt; blott i 
horizontel riktning tryckas intill kroppen (är då rik- 
tadt rakt bakåt), eller aflägsnas derifrån, till en rät 
vinkel. Litet bakom arnivecket, på inre sidan af sjelfva 
armen, och nednnför det ofvannämnda hudvecket, är 
den lilla gälöppningen bi lägen. Mot armen bi Idai- sjelft'a 
fenan en alldtdes rät vinkel, ligger, då armen är tdl- 
tryckt, lakt uppåt riktad, och når då med spetsen 
långt upp på ryggfenan, men kan rotera kring ändan 
af armen och efter behag riktas utåt eller nedåt. Fenan 
ensam, utom skaftet, innehålles 4^^ gång i totalläng- 
