34 
dem fiån alla and?a Acanllioplorygh' , hvilka, så- 
som bekant, alchig hatva i bukrenorna mera än 
på sin höjd 5 mjuka slrålar. Särskibh utmärker 
sig detta släi^te genom en hög, hoptryckt kropp, 
täckt med stora, härda och tandade tjäll; genoin 
en dubbel, finlandad kam längs undre randen af 
förlocket, och dyiika kammar på flera ställen af 
hufvudet och käkarne; genom utouiordenlligt stora 
ögon; genom en enda, kort ryggfena, med några 
få och svaga taggstrålar, som nästan döljas i fe- 
nans främie rand; ijenom den nästan horizontela 
tillhäftningen af bröst fenornas rot; och slutligen 
derigenom , alt de yttersta stråhirne i stjertfenan , 
såväl ofvan som nedan, äro verkliga taggstålar, 
— h vilken sednare karakter äfven i viss £:rad är 
gemensam för de båda andra slägtena i denna af- 
delning, Mjripristis och Holocentrum, men för- 
öfrigt utan exempel i hela fiskarnes klass. 
Till detta slägte hör en fisk, som för några 
år sedan (den 8 Mars 1839) fångades i nät vid 
Börnäs i Sunds pastorat, 2 uiil från Bergen, i 
Il vars Museum den förvaras. Den .var för fiska- 
renaobekant, och man känner icke, hvarken förr 
eller sednare, att någon dylik fisk blifvit vid 
Norrioes kust fångad. Fisken har alla karakterer 
af slägtet Berjx'''") , dit den måste föl as som eu 
ny art, h vilken vi kallat; 
*) Under vistandet i Bergen, dä vi saknade Cuviers 
och Valenc. Histoire des Poissons, ocli i inga oss 
tillgängliga böcker fnnno angifna de taugiga stiålarne 
i sljertfenau lios Bcryx j ansågo vi fisken, på grund 
af denna kaiakter, böi-a uppslnllas som ett eget slägte 
i grannskapet af Btryx ^ och hade einat kalla den 
Urocentnis riibcr j under h vilket nainn den finnes 
omnnmnd, jenite de ÖfVii^a liär beskrifna fiskarne, i 
bref frän en af oss, livaraf elt iildrai^ Irvektes i öf- 
versii>ten al' Konql. Vet. Akademiens töi lianillingar 
for IMaj innevarande ar (sid. 
