33 
14 till antalet, som nå ut till ftnans anda, äio platta 
och starkt greniga; pä hvardera sidan om dessa, ofvai) 
och nedan, finnas 3 smärre strålar. 
Af fjdll beläckes icke blott kroppen, utan äfven 
hela hufvudet, blott med undantag af läpparne, gäl- 
hinnan, och vissa ställen på pannan och hjessan, der 
det underliggande benet, såsom lörut nämndt, tiäder 
med en naken och skroflig yta i dagen. Äfvenså gå 
fjällen långt upp pä roten af rygg- och analfenans 
mjukstJ-åliga del, samt stjertfenan. Fjällen äro efter 
fiskens storlek små, men styfva och fastsittande; de 
största hålla knappt mer än tum i längd, till for- 
men nästan fyikantiga, dock bredast vid roten; de be- 
täcka h varandra så att knappt { är fri, och kantas i 
randen med tali ika (30—40) länder. Af fjällradei- hafva 
vi räknat 17 i en sned linie från ryggfenan till sido- 
linien, och derifrån till anus 40, men då raderna ligga 
föga regelbundet, kan deras antal icke med noggrann- 
het bestämmas. Från gällocket till stjertfenans början 
räknas 130 — 140 fjäll. Sidolinien, föga utmärkt, begynner 
der öfverskulderbladets kam berör gällocket, och löper 
nästan parallelt med jyggen ända till stjerten, der den 
är något närmare rygg- än buksidan. 
Färgen på det friska exemplaret var ofvan blågrå, 
på sidorna småningom öfvergåencJe i gulaktigt grå med 
silfverglans, hvilken färg på buken blir ännu ljusare. 
Alla fenor blåsvarta, utom bukfenorna, der strålarne 
äro blåakti^t hvita, och blott den mellanliggande hinnan 
blåsvart. Iris silfverfdrgad , pupillen blåsvart. 
Exemplar af Polyprioii Cernium frän Medel- 
liafvet, dem vi i Lunds och Köpenhamns Museer 
haft tillfälle att undersöka, öfverensstämma full- 
komligt med det Norrska. 
2. Beryx Borealis Nob. 
(Tab. II, fig 1.). 
Slag tet Berjx ^ uppstå Ildt af Cuvier, hör 
till en liten afdelning bland Percoideerne, som 
har flera än 7 strålar i gälhinnan, och i bukfe- 
norna, jemte en taggstråle, 7 eller flera mjuka, 
— en karakter, soitj ensam är tillräcklig att skilja 
K. v. Akad. Haadl. 1844. ^ 
