13 
vatten och hvanitiir, efter någon tids förlopp, 
(let roseniöda saltet åter afsätter sig. Häraf sy- 
nes, alt oxalsjrad cliromoxid-kalk förhåller sig 
till vatten annorlunda, då den med kemiskt bun- 
det vatten afsatt sig i kiistaliform och annorlunda 
då den genom afdunslning i värme blifvit brin- 
gad i torr foim. Uti en lösning af oxalsyrad 
chromoxid löses det rosenröda saltet med lätthet 
och afsältes åter oförändradt vid frivilhg af- 
dunslning. 
Ulaf kokande vatten sönderdelas saltet parlielt 
uti en portion oxalsjrad kalk , som afsätter sig och 
oxalsyrad chromoxid, h vilken jemle en portion 
osönclerdeladt dubbelsall upplöses med körsbärs- 
färg. Lösningen afsätter vid fri villig afdunslning 
det rosenröda dubbelsailel, men intorkar vid af- 
dunslning i värme till en grön gummilik massa, 
som lätt löses i kallt vatten och efter någon tid 
låter dubbelsaltet falla. Alkohol utfäller ur denna 
lösning ett mörk violett magma under det att oxal- 
syrad chromoxid stannar upplöst; detta magma 
dragei' fuktighet till sig ur luften, deliqvescerar 
till en vätska, lik körsbärssjrup , hvarulur det 
rosenröda pulvret snart börjar afsätta sig. 
Vid uppvärmning börjar saltet att förlora 
vatten och blir grönblått; vid +140'^ qvarhåller 
det ännu en poition deiaf. 
En ovägd portion af saltet lemnade 0 163 
chromoxid och 0.120 kalk, hvilket antyder 1 atom 
af den förra och 2 atomer af den sednare. 
1.368 gr. ur oxalsyrad chromoxid flera gånger 
afsatt salt förlorade vid +140° 0.414 i vigt eller 
30.24 procent och gaf 0.225 chromoxid samt 0.154 kalk. 
Enligt formeln 2Ca€ + €rG^ + 18H skulle sal- 
tet bestå af (kalkens atomvigt —351.9) 
