83 
strålar ligger under och framom munnen, nar denna 
är tillsluten, i stället för bakom densamma, som van- 
ligt. Då gällockens plats är den vanliga, följer också 
häraf att munspringan befinner sig på visst sätt mellan 
gälhinnan och gällocken, hvilka äro skilda från hvar- 
andra; och då Heermaatn påstod att slägtet Steruoplyx 
saknade gälstrålar, var det förmodligen derföre att han 
sökt dem på deras vanliga ställe, under gällocken. 
Tungbenets sidogrenar, som bära gälslrålarne, äro hori- 
zontela; sjelfva sti ålai ne riktas iingefäi ligen rak t nedåt, 
och båda gälhinnorna äio sammanvuxna till en jemn- 
hög, tunn och genomskinlig krage, som omgifver stru- 
pen, och hvars fria rand är horizonlel, baklill slutande 
vid undre höi net af ögonlocket. Sliålarne i hinnan äro 
9, af hvilka den främsla sitter nästan i medellinien, 
således helt nära den raotsvaiande strålen på andra 
sidan; sedan följa 5 strålar, tätt .sittande, parallela med 
den första, och alla ungefärligen lika långa; de sista 3 
strålarne sitla på längre afstånd från h varandra och 
divergera något i spetsen, men äro föga längre än de 
6 föregående. 
Fiämre paret näsborrar sitla något närmare ögat 
än nosspetsen, på föga afstånd frän hvarandra, och äro 
temligen stora, cirkelrunda; i deras fränne och inre 
hörn utskjuter en liten rund va I k. Bakre paret sitter 
ej långt från det främre, men längre ut från medel li- 
nien, ungefär midt emellan främre näsborren och ögats 
rand; de äro större än de fiämre och aflånga på tvärs. 
Ögonen som äro temligen stora, hafva fått del I aga i 
hufvudets enorma utsträckning i höjden, i så måtto alt 
de också blifvit af en något oval form, så att höjden 
är litet större än diametern framifrån bakåt; de vän- 
das rakt utåt. De sitta på föga afstånd från nosen, 
så högt uppe att deras Öfie rand nästan berör hufvu- 
dets öfre profil, och så nära hvarandra att deras af- 
stånd knappt är störie än | af deras diameter; hvar- 
emot afståndet till gällockets bakre rand är litet större 
än ögats diameter, och till hufvudets undre rand mer 
än d(d)belt så stort. 
Gällocks-styckena äio helt tunna och böjliga; för- 
öfrigt, liksom hufvudet, särdeles utdragna i höjden. 
Förlockct nedstiger lodrätt, ungefär från ögats bakie 
rand till inemot hufvudets basis, hvarest dess rand 
bildar en rät vinkel, och ar i sjelfva vinkeln väpnad 
