89 
garne, är tle tre rj^gg fenornas egna form och 
ställning. De båda första rjggfenorna äro neni- 
ligen helt korta ^ hafva formen af en rätvinklig 
triangel j och skiljas frän hvar andra och från 
sista rjggfenaTi genom ett vidt mellanrum i det 
afståndet mellan första och andra ryggfenan är 
inemot lika med första ryggfenans längd, och det 
mellan andra och tredje ryggfenan ungefär dub- 
belt så stort — hvaremot hos alla våra öfriga 
arter alla tre ryggfenorna gå tätt intill hvaran- 
dra, och åtminstone den andra alltid har en 
långsträckt form och ett vida större antal strålar 
(vanligen omkring 20, här blott 13). Dessutom 
sitter anus ovanligen \kr\^l U^dimme , framom för- 
sta Rfggfenans hörjan — att föitiga många an- 
dra olikheter, i afseende på hvilka vi hänvisa 
till följande beskrifning. 
De Norrske exemplar vi sett hafva varit från 10 
till 18 tum långa. Kroppens form är mera långsträckt 
och smal än hos samslägtingarne ; i totallängden inne- 
hålles hufvudets längd innemot 5 gånger, kroppens 
största höjd innemot 6 gånger, och dess största tjock- 
lek 11 — 12 gånger. Hufvudetj jemfördt med Hvit- 
lingens, har mera vigglik och spetsig nos, större ögon 
(innehållas icke fullt 4 gånger i hufvudets längd) men 
smalare panna, så alt afståndet mellan ögonen är kor- 
tare än deras diameter. Underkäken är märkligen längre 
än den öfje, och saknar allt spår till haketråd. Öf- 
verkäkens rand utskjuter litet framom nosen. Näsbor- 
rarne som hos H vitlingen; den främre står nästan rakt 
framom den bakre. 
Tänderna öfverensstämma närmast med Hvillin- 
gens, ehuru något mindre och svagare. I öfverkäken 
sitter en enkel rad af större, något inåtkrökta tänder, 
och der innanföre en rad af talrika, men helt små 
tänder; i imderkäken blott en enkel rad större, nästan raka 
eller föga krökta tänder. Plogbenet bär blott 1 — 2 star- 
ka tänder på hvardera sidan, och framtill stundom ett 
par smärre; svalgbenens och gälbågarnes tänder likna 
